ÖFVERSIGT AF K. YETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 189 2, N:0 1. 19 



V. 



Låtom oss slutligen söka integralen 



00 



r g— aa;2 



o 

 på hvilken Raabe gifvit ett synnerligen svårberäkneligt värde'), 

 om det annars är riktigt. Genom att differentiera i afseende 

 på a finner man 



00 00 00 



dy /A'^e~"^^ C6~^^^ C 



-^ = — -^ ^ dx = 5 da: — e'^'^^da; 



aa J 1 + x- Jl + w^ J 



o o o 



_ Vn 



~^ 2\'ä' 

 Om man i denna lineära eqvation sätter y ^= tz, så fås på 



vanligt sätt 



o 



= e"(C—ynfe'-"^du) 

 o 



om man insätter u"^ i stället för a. För att bestämma konstanten 

 C sätter man i den ursprungliga formeln a = O och finner då 



TT . o 



»/ = -^ , hvilket ock blir värdet pa C. Alltså är 



o 

 hvarest den sista integralens värde kan fås medelst den tabell, 

 som omtalas liär orvjin i Anm. öfter integralen (28). 



') Se BiEKENS DE Haan, Nouvelles t.ables T. 91, No. 13. 



