26 AVALLIN, GLYKOKOLLENS PLATINaFÖRENINGAK. 



Analys. 



Platinan har ofta bestämts genom föreningens glödgning i 

 digel, då här ingen fara finnes för sublimering, i haloidförenin- 

 garne oftast på samma gång som haloid efter Klasons metod. 

 Emedan sältorna vid upphettning starkt pösa, har då i stället 

 för öppet skepp användts ett i båda ändar snedt afskuret rör af 

 svårsmält glas, med uppböjda underkanter, försedt med ett pla- 

 tinableck såsom underlag. Vid ett par analyser fanns haloid- 

 mängden något för liten. Man bör nemligen vid förbränningens 

 slut glödga röret ganska starkt, ty i de sista platinarullarne, som 

 innehålla salpetersyra, bildas icke obetydligt platinaklorid. Efter 

 stark glödgning finnes på deras plats i förbränningsröret ett 

 beslag af platina. Kol och väte ha bestämts genom förbränning 

 med kopparoxid, qväfve likaledes, har uppmätts öfver kalilut. 



I. Platoglycinföreningar. 



HOCOCII.NH 

 Platoglycin hoCOCH^NH ^^ " 



För framställningen har förut redogjorts. Erhålles vanligen 

 i form af silfverglänsande, små fjäll, stundom större prismer eller 

 långa silkeliknande nålar. Olöslig i kallt vatten, föga löslig i 

 varmt. Ofverföres af haloidvätesyror, utom fluorväte, i haloid- 

 salter, som vid ihållande kokning med vatten åter afge syran. 

 Svag bas, som icke ger några syresalter. Den är olöslig i ut- 

 spädda syresyror. Stark svafvelsyra ger en brun sönderdelnings- 

 produkt, stark salpetersyra under oxidation en röd, icke undersökt 

 kropp, under det att klorplatinglycin icke påverkas. Kioriden, 

 behandlad med AgNOg, ger AgCl och platoglycin; KNO^ borttar 

 likaledes endast klorväte. Platoglycin löses i öfverskott af kali- 

 hydrat men icke med seqvivalentmängd utom vid stark utspädning. 

 Vid lösningens uppvärmning bildas platinoxid. Om platoglycin- 

 klorid i vattenlösning sättes till kalilösning (4 mol.), så fälles 



