64 NORDENSKJÖLü, NÅGRA AMMONIAKALISKA KROMRFIODANIDER. 



föreningarna. Att det lufttorkade saltet vid torkning i torkskåp 

 något aftog i vigt, har visserligen äfven jag funnit, men då detta 

 vatten så lätt aflägsnas och äfven till mängden något varierat, så 

 har jag ansett det helt oväsentligt. Emellertid göra ju den af 

 Christensen förutsagda och af mig funna vattenhalten i den 

 fria syran, samt den med anilin framstälda »additions»-produkten 

 det möjligt, att vattnet står i något närmare sammanhang till 

 konstitutionen. För min del anser jag det ej osannolikt, att 

 liksom man för den löst bundna ammoniaken i t. ex. de am- 

 moniakaliska Ni- och Cu-föreningarna antager samma bindnings- 

 sätt som i Co- och Pt-föreningarna, så kan man ock för kri- 

 stallvattnet i många salter antaga samma bindningssätt som för 

 HoO i aqvoföreningarna, på samma sätt som man för saltmole- 

 kylerna i många dubbelsalter möjligen måste antaga ett likartadt 

 bindningssätt som det, hvarmed NH^SCN efter dessa Christen- 

 SENs och mina undersökningar sannolikt måste antagas vara 

 bundet i de här beskrifna föreningarna, och att man således på 

 denna väg skall kunna komma till något närmare kännedom om 

 de molekylära föreningarnas rätta väsen. 



Hvad beträffar den förening, som Christensen anser iden- 

 tisk med Morlands salt, ehuru han för den samma antager 

 såsom sannolik formeln Cr(NH3)4(SCN)3 . NH^SCN, så vill jag 

 blott påpeka, att det sannolikt är myckert svårt att på det sätt 

 Christensen beskrifvit erhålla en kaliumfri förening, åtmin- 

 stone om föreningen ej tål många ganger upprepad omkristalli- 

 sering ur vatten. Existensen af en förening af ofvanstående 

 formel är ju emellertid efter framställningen af föreningen 

 Cr(NH3)2(C6H5NH,)2(SC]N)3SCNH . CßH^NHo ej att betvifla. 



Stockholm 1892. Kungl. Bokti-yckeriet. 



