ÖFVERSIGT AF K. VETEXSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 189 2, N:0 3. 141 



färgade ämnena nästan fullständigt aflägsiias. Så erhållen inne- 

 håller syran 1 niol. kristallvatten, som bortgår vid 110' C. 



En kväfvebestänining på vid 110' C. torkad substans gaf: 

 0,1320 gr. gaf 29,2 ccm. N-gas, mätt öfver kalilut vid 757 

 mm. br. tr. och 16,8' C. 



Beräknadt Funnet, 



för C,H,MH, . aXjiCHj) . CO,H. 



X ' "25.7 26,1. 



En vattenbestämning gaf: 

 0,6793 gr. förlorade vid 110' C. 0,0538 gr. 

 Beräknadt Funnet, 



för C,,H,NH, . CjNatCHj) . CO^H + H^O. 

 H^O 7,6 7,9. 



Syran liises lätt både af ammoniak och saltsyra vid vanlig 

 temperatur. Hon smälter vid 196 — 196,5° C. under stark gas- 

 utveckling. 



Triazolkarhonsyra . 



HN— N 



i Ii 

 HOOC— C CH . 



N 

 8 gr. amidofenyltriazolkcirbonsyra löstes i 60 gr. 50-procentig 

 natronlut. och till den varma lösningen sattes portionsvis en 

 äfvenledes vann koncentrerad kamäleonlösning (ungefär 40 gr. 

 kamäleon). Därvid reducerades genast permanganatet, och brun- 

 sten utföll i uiängd; mot slutet gick oxidationen långsammare. 

 Sedan kolfveii fatt sta under ungefär 12 timmar pä vattenbad. 

 utan att kamäleonlösningen vidare affärgades, förstördes öfverskott 

 af permanganat mod litet alkohol, brunstenen aftiltrerades och 

 tvättades mhmI \attcn. Lösningen, som var gulfärgad, koncen- 

 trerades jemte tvättvattnet på vattenbad, hvarvid en gul kropp 

 i linga mängd afskildc si^, Inilken möjligen är en azoxiförening.') 



') Blnnd brunstenen fiiuieii rm-ra nf «Icniia jrula förciiinj;. Löses niiniliircn hrun- 

 Htencn i svafvelsyrliffhctsvntten, nii k\ atblifvii dlöstü irula flückiir, dock i ej 

 synnerligen stor inänKd. 



