ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1892, N:0 3. 159 



Den så erhållna föreningen är löslig i vatten, alkohol och 

 eter samt visar den anmärkningsvärda egenskapen att redan vid 

 vanlig temperatur i märkbar män aftaga i vigt, utan att sam- 

 mansättningen därvid ändras. Af alkaliska vätskor sönderdelas 

 den synnerligen lätt under utveckling af cyanlukt. 



Analysen förde, såsom redan omnämts, till den empiriska 

 formeln C^H^NoOo. 



I. 0,1475 gr. gaf 0.229 4 gr. kolsyra och 0,05 7 5 gr. vatten. 



II. 0,1486 gr. gaf 30,3 kem. kväfgas, mätt vid 14,5° och 

 774.5 mm. 



Ber. för Funnet. 



0^H^N202. I. II. 



C 42,86 42,40 — %. 



H 3,5 7 4,32 — » 



N 25,00 — 24,7 5 » 



Då samma förening enligt det föregående äfven uppstår af 

 den primära oximens diacetylderivat under afspaltning af kol- 

 syra och ättiksyra: 



CH : NO . COCH. 



CiHi:NIO.COCH, 



C : NiO . COCH, 



eller C : NO . GOCH, 



COOIH 



ICOOiH 



så kan dess konstitution svårligen vara någon annan än den 

 genom följande formel uttryckta: 



CN . CH : NO . COCH3 , 

 så vida man icke får antaga, att en atomomlagring samtidigt 

 inträder, ett antagande, hvartill emellertid för närvarande åt- 

 minstone icke någon som helst anledning föreligger. Föreningen 

 är följaktligen att uppfatta såsom ett acetylderivat af oxiiaido- 

 (ujetonitril. 



Dess bildning genom inverkan af ättiksyreanhydrid på se- 

 kundär dioximidopropionsyra finner en osökt förklaring, i fall 

 man antar, att äfven här i första liand ett diacetylderivat upp- 

 .står, hvilket emellertid af vis.sa orsaker, och sannolikt på grund 

 af en olikartad stereokemisk konfiguration, redan vid vanlig 



