ÖFVERSIGT AF K. VETEXSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1892, N:0 3. IHl 



Tar man hänsyn till de bada ofvan beskrifna dioximido- 

 propionsyrornas bildningssätt och egenskaper samt framför allt 

 till den lätthet, med hvilken den ena syran omvandlas till den 

 andra, sä ligger det onekligen mycket nära tillhands att söka 

 orsaken till deras isoraeri i stereokemiska förhållanden; en för- 

 modan, som vinner i sannolikhet genom den stora analogien 

 mellan dessa bada föreningar å ena sidan och andra, bevisligen 

 stereoisomera oxiraer a den andra. Tydligt är likväl, att detta 

 antagande tarfvar ytterligare experimentel bevisning, till hvilken 

 jag hoppas bli i tillfälle att lemna fortsatta bidrag i en kom- 

 mande uppsats. Skulle detsamma därvid komma att besanna 

 sig. så återstår sedermera ännu ett spörsmål, nämligen angående 

 föreningarnes konfiguration. 



De fakta, som föreligga, äro emellertid af den art, att de 

 redan nu möjliggöra vissa slutsatser i detta afseende, isynnerhet 

 om därvid skänkes tillbörlig hänsyn till öfriga, i analoga fall 

 gjorda iakttagelser. Att dessa slutsatser icke kunna ega kraften 

 af absolut bindande bevis, utan endast en, om också i ocli för 

 sig ganska stor, sannolikhet, ligger i sakens natur. 



För en förening af formeln 



CH:NOH 



C:NOH 



COOH 



äro enligt den bekanta HANTZSCH-WERNERska hypotesen ^) icke 

 mindre än fyra olika konfigurationer tänkbara, hvilka kunna 

 åskådliggöras medels följande skema: 



I. H— C— C— COOH II. n— c c— cooh 



II II I II 



HO— N N— OH HO—N HO— N 



karboxi-antiglyoxim.') nnti- karbox i -aiiifiglyoxim. 



IM II— c C— COOH IV. H— C C— COOH 



II II II II 



N— OH N— OH N— OH HO— N 



syn-karboxi-amfiglyoxim. karboxi-synglyoxim. 



') Ber. d. deutsch, chein. Ges. XXIV, 11, 27(J9. 



•^) Jfr Hantzhcii, >Zur Nomenclatur »tercoisoincrer StickslolTvi;rl)in(liingen> ute. 

 Ber. d. deutsch, cheiti. Gen. XXIV. Ml\). 



