166 LANGLET, OM AZTHINDERIVAT. II. 



Föreningen löses lätt af vatten och alkohol, svårt af eter, 

 och är olöslig i benzol och gasolja, som derför med fördel kan 

 användas i st. f. eter vid syrans renande. Den är temligen 

 obeständig och sönderfaller genom inverkan af alkalier (delvis 

 äfven genom kolsyrade) i allylamin, kolsyra och /:?-thionijölksyra: 



C3H5— NH— CO— S— CH.,— CH.COOH + H2O --= 



= C3H,NH., + CO. + HS— CH,— CH.COOH. 



A llyldia citetraliydromazthin , 



/S— CH2 

 CO \CH2 



\n— CO 



C3H5 



Om allylxanthogenamid upphettas med /fZ-jodpropionsyra och 

 acetanhydrid, så inträffar visserligen en mycket liflig reaktion, 

 men ur den bildade produkten afskiljes ej, äfven efter flere dagars 

 indunstning på vattenbad, några kristaller. Först efter upprepad 

 lösning i eter och utfällning med gasolja erhålles en ytterst ringa 

 mängd färglösa nålar, som smälta vid 78°. Det obetydliga ma- 

 terialet räckte endast till en qväfvebestämning (utförd å 0, 07 04 

 g.) som gaf: 



Ber. för C^HgNSOj. Funnet. 



. N 8,18 8,34. 



Fenylkarhamin thio mjö Iksyra , 



CgH.—NH- CO— S— CH2— CH2— COOH , 



framställes på samma sätt som allylföreningen af fenylxanthogen- 

 amid och |^:»-jodpropionsyra. Råprodukten löses i en ringa mängd 

 alkohol, lösningen blandas med mångdubbla volymen kokande 

 vatten och filtreras. Vid afsvalning stelnar lösningen till en 

 gröt af fina hvita nålar. Föreningen smälter vid 152°, är svår- 

 löslig i kallt vatten och eter, ytterst lättlöslig i alkohol, olöslig 

 i benzol. Den har utprägladt sur reaktion, men tyckes icke 



