ÖFVERSIGT AF K. VETEXSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 8 9 2, N:0 3. 169 



/CO— XRH (.Q ^ü 



3^ S OH=H.O + S\ >C0. 



"/ - PM CVl 



L-Xlo l^U.^ l„U Alkyldiacitetrahydroniazihin. 



Propinsvafvelurinämne. 



Denna förening, af hvilken jag i min förra uppsats med- 

 delade en analys, framställes lättast ren på följande sätt. 5 g. 

 svafvelurinämne och 5 g. ,::/-klorpropionaldehyd öfvergjutas i en 

 kolf med 20 g. isättika, och blandningen kokas i en half timme 

 med uppätvändt kylrör. Efter afsvalning tillsättes en lika volym 

 absolut alkohol, lösningen filtreras och blandas med fyrdubbla 

 volymen vattenfri eter. Härvid utfaller klorhydratet af basen i 

 form af sega klumpar, hvilka, sedan etern afhällts, lösas i vatten. 

 Efter filtrering, om så behöfves, utfälles basen med ammoniak. 

 Om fällningen sker vid tillräckligt låg temperatur afskiljes för- 

 eningen i form af ett gulhvitt pulver, ytterst svårlösligt i alla 

 lösningsmedel utom syror. Föreningen qvarhåller med stor kraft 

 en half moi. vatten, som först bortgår vid upphettning öfver 

 150'. A'id denna temperatur börjar föreningen att mjukna, men 

 smälter ej fullständigt innan den sönderdelas (vid ungef. 165° — 

 170 ). Fuktad med vatten, reagerar den starkt alkaliskt; syror 

 lösa den lätt men aldrig fullständigt och lösningen håller am- 

 moniumsalt, hvilket tyckes visa att sönderdelning delvis eger 

 rum. Ur dessa lösningar fälla [jlatinaklorid och qvicksilfver- 

 klorid amorfa dubbelsalter, hvilka dock icke kunnat erhållas af 

 konstant sammansättning: så växlar t. ex. platinahalten i Pt- 

 .saltet från 28 % till 36 %. De öfriga salterna äro amorfa 

 gunnniliknande massor, i hög grad hygroskopiska och oiiKijliga 

 att analysera, mhmI undantag af pikratet, som faller såsom ett 

 gult pulver vid tillsats af pikrinsyrelösning till basens lösning i 

 klorvätesyra. En qväfvebestämning å det samma gaf N =21,i;i, 

 ber. 20,4 1 , 



