ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 89 2, N:0 3. 171 



För att i någon mån vinna klarhet härutinnan har jag 

 försökt att genom oxidation af thiosinnamin erhålla en liknande 

 förening. Genom kokning af thiosinnamins dijodadditionsprodukt 

 har jag verkligen lyckats erhålla en ringa mängd af en substans, 

 som till stor del öfverensstämmer med den af /:?-klorpropional- 

 dehyd och svafvelurinämne erhållna produkten, men som afviker 

 från densamma genom sin beständighet vid upphettning (den 

 sönderdelas ej förrän vid 250°). En qväfvebest. å den samma 

 gaf något för lågt resultat sannolikt beroende på att den trots 

 upprepad lösning i HCl och utfällning med NH3 ej blifvit full- 

 ständigt befriad från en envist vidhängande oljaktig förorening. 

 Emellertid kan man med full säkerhet antaga att den produkt 

 som på detta sätt bildas ej är identisk med ofvan beskrifna pro- 

 pinsvafvelurinämne. I sådant fall kan ej den med II beteck- 

 nade konstitutionsformeln tillkomma sistnämda förening, då thio- 

 sinnamindibromiden borde ge upphof till en förening af nämda 

 konstitution. Sannolikast är väl, att reaktionen förlöper analogt 

 med bildningen af de TRAUMANN'ska amidothiazolerna (reak- 

 tionsförloppet I). Den långsamhet, hvarmed den förstnämda 

 reaktionen försiggår i jemförelse med den sednare, har väl varit 

 anledningen till att Traumann ') uppgifvit, att /:^-klorpropaldehyd 

 ej inverkar pä svafvelurinämne, hvilket förhållande han förklarar 

 med den sexlediga kärnans ringa beständighet. 



De till denna grupp hörande alkylimidoföreningarne, hvilka 

 erhållas af motsvarande thiokarbamider, äro ytterst svåra att 

 få rena och inbjuda till följd af sina fysikaliska egenskaper 

 knappast till vidare undersökning. 



Deremot synes det, som om andra thiamider t. ex. xantho- 

 genamid och thiobenzamid skulle gifva kristalliserbara derivat 1 

 hvilkas undersökning erbjuder mera intresse. 



') Ann. Chem. 1'liarrn. 249: 35. 



