176 FORSSELL, OM ETYLENDIAMINS INVERKAN 7"\ TIOBENZAMID. 



Nitros O förening en . 

 CH,-K 



Några decigram af basen löstes i utspädd isättika, hvarvid 

 större öfverskott af syra undveks; därpå tillsattes en koncen- 

 trerad lösning af kaliumnitrit, då inom kort en klar olja utföll, 

 som snart stelnade till nålar. Efter omkristallisering ur varm 

 alkohol visade de sraältpunkten 66 — 67". Färgen stötte något i 

 rödgult. 



En kväfvebestämning gaf i procent: 



Beräknadt. Funnet. 



N 24,00 24,3 5. 



Benzoylderivut, 



I >C— C.B- 



CH,-N< 



COCÄ 



Basen skakades med natronlut och benzoylklorid i öfver- 

 skott. Den sålunda erhållna klibbiga produkten tvättades med 

 svag natronlut. Vid försök att omkristallisera densamma ur 

 skilda lösningsmedel visade den sig lätt lösUg till och med i kall 

 alkohol, kloroform och benzol, olöslig i kall, svårlöslig i kokande 

 gasolja. Den kunde ej på detta sätt erhållas kristallinisk, utan 

 endast som en seg olja, som äfven efter flere dagars upphettning 

 till öfver 100° ej visade fullt konstant vigt men väl tecken till 

 kristallisering. Dä en liten kvantitet af oljan i flera dagar fick 

 stå under gasolja, började små bollar af hvita nålar visa sig. 

 Möjligen föreligger här benzoylderivatet i kristalliserad form. 

 Analyserna, som gjordes på den nyssnämda torkade oljan, tyda 

 visserligen lika väl på en förening af dibenzoyletylendiamins 

 sammansättning; att dock icke denna senare förening, utan det 

 sökta benzoylderivatet af anhydrobasen här föreligger, framgår 

 med full säkerhet af de från dibenzoyletylendiamin ytterst af- 



