313 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 189'3. N:o (3. 



Stockholm. 



Meddelanden från Upsala kemiska Laboratorium. 



212. Om etYlendiamins inverkan på fi^-tionaftamid. 

 Af G. Forssell. 



[Meddeladt den 8 Juni 1892 genom P. T. Cleve.] 



Etylendiamin inverkar betydligt trögare på «-tionaftamid 

 än pa rubeanväte, tiobenzaraid och /^-tionaftamid, i det att vid 

 up[ihettning på vattenbad endast svag inverkan förmärkes. Opera- 

 tionen företogs därför sa, att 10 delar tioamid och 7 delar ety- 

 lendiaminhydrat blandades tillsamman i en kolf, som fästes unge- 

 fär en tum öfver ett upphettadt plåtbad. Temperaturen hölls 

 sa hög, att en liflig utveckling af gas (svafvelväte och ammoniak) 

 åstadkoms. Efter gasutvecklingens slut värmdes ytterligare några 

 timmar på vattenbad, till dess lukten af svafvelväte nästan upp- 

 hiirt. Reaktionsprodukten löstes i utspädd saltsyra, då en brun, 

 snart stelnande olja stannade olöst. Förmodligen innehåller denna 

 olösta rest, som icke Iilifvit undersökt, en eller flera svafvel- 

 haltiga föreningar. Vid tillsats af natronlut till den saltsura 

 lii.sningen uppkom en smutsgrå, kristallinisk fällning, som om- 

 kristalliserad ur en blandning af benzol och gasolja, bildade 

 korta, gulhvita nålar eller prismer, som smälte vid 130 — 131^ 

 C. Efter ännu en omkristalliserinfi ur samma bisninijsmedel 

 smälte fiiix'ningen vid 13P C. 



Analysen gaf i procent: 



Hcraknadt för Ci^Hj^Nj. Funnet. 



C 71), r, 9 79,2 9 



H f),l'j 6,2 7 



N 14,2 9 14,:ii. 



