374 ELFSTRAND, SALICOLOGISKA BIDRAG. 



kanske glauca-hyhrlåer i allmänhet, liar hår närmast öfverens- 

 stämmande med glaiicas. 



Då en hårig art hybridiserar med en glatt, har man natur- 

 ligtvis att vänta sig, att bastarden skall få hår, som till sina 

 egenskaper i det närmaste öfverensstämma med dessa hos den 

 håriga stamarten, ehuru i regeln ej så talrika som hos denna. 

 Något bestämdt undantag derifrån har jag ej heller observerat. 

 De individer, som jag sett af exempelvis 5. caprea x phylicae- 

 folia och S. cinerea X phylivaefolia, hafva bekräftat denna för- 

 modan. Beträffande den i Jemtland förekommande 5. Lappo- 

 7111171 X Arbuscida, hos hvilken man kanske skulle vänta att 

 finna bladhår af alldeles samma beskaffenhet som hos Lappo- 

 num, vill jag erinra om, att bladhåren hos denna hybrid tyd- 

 ligen närma sig eller öfverensstämma med de, som man icke så 

 sällan finner hos unga och någon gång äfven hos fullt utveck- 

 lade individer af S. Arhuscula (hårbeklädnadens täthet natur- 

 ligtvis från Lapjjouuw). Ett analogt förhållande existerar kan- 

 ske hos S. Lapponum x myrtilloides, hvilken jag ej närmare 

 undersökt. 



Såsom förut af några författare blifvit anmärkt, träffar man 

 mellan åtskilliga närbeslägtade arter mellanformer eller öfver- 

 gångsformer, om hvilka man har svårt att afgöra, om de äro 

 hybrider eller ej. Floderüs anmärker 1. c. p. 25 detta sär- 

 skildt vara fallet hos följande fyra par arter: 



S. Arhuscula och pliylicaefolia, 



S. j^hylicaefolia ock nigricans^ 



S. nigricans och myrsinites, 



S. herhacea och polaris. 

 Med stöd af hvad jag sjelf flerstädes sett under mina vandringar 

 i Jemtlandsfjellen och annorstädes instämmer jag äfven för min 

 del i denna uppfattning och är öfvertygad om, att mellan t. ex. 

 dessa fyra par arter existera mellanformer af såväl hybrid som 

 icke-hybrid natur, en åsigt, som, efter hvad jag har mig bekant, 

 för öfrigt biträdes af vår förnämsta salicolog. Docenten A. N. 

 Lundström. 



