376 ELFSTRAND, SALICOLOGISKA BIDRAG. 



hiiscnla och andra arter; likaså har man icke-hybrida ofver- 

 gångsformer emellan 5. myrsinites och nigricans, men ej emellan 

 myrsinites och andra arter. Detta gäller åtminstone om våra 

 skandinaviska arter, så långt min kännedom om dem sträcker 

 sig. Hvad betydelse dessa facta kunna hafva för tydningen af 

 de särskilda arternas uppkomst och relativa ålder, är en fråga, 

 som jag ej här närmare kan inlåta mig på, beder endast att få 

 hänvisa till hvad Docenten Lundström på sist anfördt ställe 

 uttalar som sin åsigt om förhållandet mellan dels S. pht/Ucae- 

 folia och Arbuscida, dels «S. myrsinites och nigricans. Jag har 

 här endast velat påpeka dessa facta, som man torde finna ana- 

 logier till äfven inom andra slägten. Jag torde måhända en 

 annan gång återkomma till denna fråga. 



Med Salix Lapponum bildar S. Arbuscida en vacker hybrid 



Salix Lapponum X Arbuscida Wr. 



som länge intresserat mig såsom varande särdeles utmärkt. Jag 

 hittade den på fjellplatån ofvan Storlien redan 1882, samma 

 år som den upptäcktes derstädes af Docenten Lundström. 

 Följande somrar påträffades den äfven vid Areskutan af Apo- 

 tekaren Indebetou och mig, och Flodekus har funnit den på 

 flera ställen i sydvestra Jeratland, t. ex. vid Bunnerstötarne, 

 der äfven tagen af C. J. Johansson (Botaniska Notiser 1886,' 

 p. 24). Af Doktor Håkasson och mig hittades den i Tromsö- 

 dalen i norska Finmarken 1886. 



Denna form är för kanske nära 100 år tillbaka urskild af 

 Schleicher (som väl dock ej uppfattade den som hybrid) och 

 har af honom blifvit kallad Salix spvria, i hvilket namn han 

 förmodligen äfven inbegripit den närstående, kanske ej skiljbara 

 aS. helvetica X Arlmscula^ som enligt ex. af den schweiziske 

 salicologen M. Buser förekommer i Rhätiska alperna, der för- 

 modligen ock S. Lapponmn X Arbuscula finnes (se WlMMER, 

 Salices Europaeae, p. 265). 



