I 



ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 189 2, N:0 8. 379 



deri ätVen den schweiziska formen, som han kallade helvetica. 

 I namnet alpestris inbegripes sålunda fyra varieteter, "pyrenaica, 

 helvetica (= ovata Ser.), norvegica (Fr.) och americana. Åt- 

 skilliga år senare (1866) utkom Wimmers arbete Salices Euro- 

 paeae. och der fördes Seringes ovata till Salia; pyrenaica, med 

 hvilken äfven den skandinaviska formen identifierades. Anders- 

 son tyckes nu åter hafva ändrat åsigt (se Botaniska Notiser 

 1867) och börjat bli benägen för att uppfatta den skandinaviska 

 formen såsom fullt identisk med den schweiziska, och använde 

 namnet alpestris endast för den skandinaviska och schweiziska 

 formen (emedan ovata var »ett omtvistadt namnv) och åtskilde 

 från denna form 5. pyrenaica såsom en särskild art. Följande 

 ar (1868) förenade han emellertid i De Candolles »Prodomus 

 Systematis naturalis regni vegetabilis» den skandinaviska och 

 schweiziska under namnet ovata Ser., som han nu ansåg vara 

 hybriden 5. glauca x herbacea, och dermed antogs väl äter 

 namnet ovata af åtskilliga äfven svenska botanister, som dit 

 emellertid förde flera närliknande hybrider, såsom Docenten A. 

 N. Lundström hade funnit,^) och bland dessa hybrider voro 

 S. glauca X herbacea och 5. Lapponum X herbacea. I Blytt, 

 »Norges Flora.» (1874) upptog emellertid Andersson ånyo nam- 

 net alpestris, men nu endast för den skandinaviska formen, och 

 detta sistnämnda namn upptogs äfven af Hartman i ll:te upp- 

 lagan af hans flora (1879), i stället för ovata Ser. i de före- 

 gående upplagorna och formen (eller, rättare sagdt, formerna) 

 antogs vara hybriden .S. glauca x herbacee (enl. Ands.). Seder- 

 mera (1881) förklarade salicologen M. Buser i Aarau (Schweiz), 

 att den schweiziska S. ovata Ser. är S. helvetica x herbacea 

 (se Archives des Sciences physiques et naturelles, tome VI, p. 

 301. Geneve 1881). 



Hvad nu angår den af mig sedan 1880 på många ställen 

 i Jemtland insamlade form, som efter Hartmans flora bestämdes 

 till 6'. alpe-^triti Ands., sa synes det mig i högsta grad sanno- 

 likt, att alltsammans leder sitt ursprung frän 6'. Lapponuin. ock 



') LUNDSTKÖM, Studier öfver Hliigtet Salix. Upaala 187ri. 



Öfver«. nf K. VKt.-Aknd. fork. WiVJ. Ånj. 49. iV;o S. 2 



