ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1892, N:0 9. 433 



Menyanthes trifoliata?; ett frö. Denna torf hade delvis 

 utseende af en starkt förmultnad skogsbotten. 



Vid en örverblick af de olika lagrens växtlemningar, blir 

 det i första rummet egendomligt, att i gytjan de mera sydliga 

 formerna Ainas glutinosa och Betuia verrucosa äro öfvervägande 

 de nordligare Alnus incana och Betuia odorata, medan deremot 

 redan i hvitmosselagret Betitla odorata är allmännare och sedan 

 åtminstone ej står tillbaka för verrucosa. Alnus incana blir 

 visserligen icke i något af de öfre lagren öfvervägande glutinosa, 

 men dock relativt mindre sällsynt än i gytjan. Utan att på 

 stället hafva undersökt förhållandet, kan man naturligtvis ej 

 veta, om dessa olikheter äro genomgående, och det torde derföre 

 vara bäst att tillsvidare ej draga några slutsatser eller bygga 

 för mycket på de påpekade förhållandena. Annars låge nära 

 till hands att antaga, att anförda omständighet kunde stå i sara- 

 band dermed. att gytjan aflagrats i omedelbar närhet af den 

 dåvarande stranden. Om t. ex. aflagringen börjats, då det 

 postglaciala hafvet stod t. ex. 30 meter högre än nu, så borde 

 väl detta hafva förlänat vegetationen en nägot mera sydlig prä- 

 gel, i all synnerhet vid beaktande af hafvets samtidiga större 

 utbredning i trakterna söderut. Det är tydligt att först under- 

 sökning af en större mängd torfmossar i dessa trakter kan 

 gifva något säkert utslag angående här afhandlade frågor. 



Största intresset vid ifrågavarande torfatlagring är emeller- 

 tid förknippadt vid förekomsten af de ofvan beskrifna hassel- 

 nötterna. Fyndorten är nemligen belägen just vid ifrågavarande 

 trädslags nordgräns, enär nordligaste kända förekomsten af 

 hassel uppgifves vara Billaberget, i Själevads socken ^) (63° 22' 

 11. br.). Som lektor Arnell i sin redogörelse för trädplante- 

 ringarne i Ångermanland '-) om hasseln angifver: >^frukterna 

 mogna här aldrig,.^ hvilket i första rummet har afseende på den 

 vida sydligare belägna Uernösandstrakten, och hvilket äfven an- 



') Hartmanr Flora, ll:te uppl., s. 35i). 



^) H. W. Abnem-, Om trädplanterinf^iirne i .Vnf^erinanlund. Svcuskn Triidsiurds- 

 föreningenH tidskrift, 1H80, s. 81. 



