500 SÖDERBAUM, OM AROMATISKA ISONITROSOKETONER |:T(;. 



Paratoluylcyaiiid. 



CH.J . CßH^ . CO . CN. 



Lemiias lösningen att frivilligt afdunsta i vakuum ötVer 

 kali, anskjuta efter någon tid vackra färglösa prismer af ända 

 till ett par centimeters längd, hvilka smälta vid 52° och ära 

 lättlösliga i eter, alkohol och benzol, men olösliga i vatten. 

 Föreningen sprider vid upphettning en angenämt eterartad, men 

 pä samma gång något stickande lukt. 



I. 0,1684 gr. gaf 0,4611 gr. kolsyra och 0,0738 gr. vatten. 

 II. 0,1963 gr. gaf 15,7 kem. kväfgas, mätt vid 16" och 753 mm. 



Funnet. 





Beräknadt 



för 







CgHjNO. 





I. 



C 



74,4 8 





74,6 4 



H 



4,83 





4,87 



N 



9,6.5 





— 



9,3 9 » 



Om cyaniden kokas med natronlut, uppstår likaledes para- 

 toluylsyra. 



Paratoluylformoxim och acetylklorid. 



Acetylföreningen CH3 . CßH, . CfOH). . CH : NOCOCH3 . 



Paratoluylformoxim löses lätt i acetylklorid under värme- 

 utveckling. Ur den koncentrerade, med is afkylda lösningen 

 afskiljer sig i första hand, alldeles som vid motsvarande benzoyl- 

 förening, en kristallinisk, tämligen obeständig klorid. Om denna 

 med största möjliga skyndsamhet utprässas på poröst lergods 

 och därefter digereras med kallt vatten, erhåller man ett acetyl- 

 derivat af ofvan angifna sammansättning. Detta smälter vid 

 148° till en gul olja och är lättlösligt i alkohol, tämligen svår- 

 lösligt i eter och benzol, ännu svårlösligare i ligroin. 



Vid analys af den ur kokande benzol orakristalliserade sub- 

 stansen erhöllos följande värden: 



I. 0,1930 gr. gaf 0,4194 gr. kolsyra och 0, 1025 gr. vatten. 

 II. 0,174 5 gr, gaf 9,3 kem. kväfgas, mätt vid 14° och 762,5 mm. 



