

Beräknadt för 





C.oHgNBrOa. 



c 



44,4 8 



H 



2,96 



N 



5,19 



Br 



29,58 



ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAl). FÖRHANDLINGAR 18 92, N:0 10. 507 



Funnet. 

 I. II. III. 



44,5 7 — — %. 



3,2 9 — — » 



— 5,02 — » 



— — 29,7 7 » 



Föreningen siuiderdelas af kall natronlut ögonblickligen i 

 parahromhenzoestjra, cyanväte och ättiksyra. Parabrombeuzoe- 

 syran afskildes ur lösningen genom neutralisering med svafvel- 

 syra och omkristalliserades ur metylalkohol. Den erhölls pa 

 detta sätt i hvita, glänsande, vid 251 — 252" smältande nålar, 

 hvilkas identitet med den af HÜbxer, Ohly och PHILIPP ^) 

 genom oxidering af parabromtoluol framstälda syran till fullo 

 bekräftades genom analysen: 



0,1960 gr. gaf 0,2994 gr. kolsyra och 0, 0459 gr. vatten. 



Ber. lör C^HjBrOj. Funnet. 



C 41,83 41,63 %. 



H 2,49 2,60 » 



Vid uppvärmning med ättiksyreanhydrid visade parabrom- 

 benzoylformoximen så till vida ett från de förut undersökta for- 

 raoximerna afvikande förhållande, som någon nitril här ej kunde 

 isoleras. Såsom hufvudprodukt af reaktionen erhölls i stället 

 ånyo parabrombenzoesyra. Den i första hand tvifvelsutan bil- 

 dade ketonitrilen sönderfaller följaktligen ytterst lätt under upp- 

 tagande af vatten enligt formeln: 



Br . CßH, . CO . CX + II.,0 --- Br . C,ll, . COOH + HCN. 



I filtratet från brombenzoesyran kunde i sjelfva verket cy- 

 anväte påvisas i riklig mängd. 



Parabromhenzoylformoxiiii och acetylklorid. 



Kloriden Br . CgU, . C(0II)C1 . CII : NOCOCH3. 



Parabrombenzoylformoximen är tämligen svårlöslig i acetyl- 

 klorid. Reaktionen emellan de båda kropparne inträder emeller- 

 ') Ann. Chem. 143, 247. 



