554 BEKGENDAL, SVERIGES TRIKLADER. 



Turbellarieforskare, hvilkens öfriga uppgifter nästan i alla de- 

 taljer blifvit bekräftade af senare arbetare å samma område, 

 skulle beträffande så lätt iakttagna förhållanden, som de, hvilka 

 här äro i fråga, hafva begått så grofva misstag synes mig ännu 

 mycket orimligt. Ty O. Schmidts uppgifter om och afbild- 

 ning af uterus hos Polycelis nigra vinna knappast någon be- 

 lysning genom de af Veidovsky och Hallez meddelade fakta. 

 Den senare har liksom jag sjelf alltid funnit den för Jijimas 

 Pol. tenuis normala H-formen. Veidovsky har visserligen 

 funnit afvikelser, men hans uppgift säger blott, att uterus af 

 Pol. nigra varierar till formen, bärande dels två dels fyra 

 grenar. En sådan variation kan emellertid alldeles icke förklara 

 Schmidts afbildning. Der är en afrundad uterus, som synes 

 hafva ett stort lumen, och ingen som helst antydan till förgre- 

 ning. Hallez säger sjelf, att lumen hos Polycelis alltid är 

 trångt och detta äfven i tvärarmen, hvilken närmast skulle mot- 

 svara de öfriga Trikladernas vidgade uterus. 



Men det är för öfrigt Icke denna afvikande form, som synes 

 mig vara den vigtigaste olikheten mellan SCHMIDTS och Jijima's 

 djurs uteri, det är läget. Att O. Schmidt icke förbisett denna 

 karakters betydelse och sålunda möjligen icke lagt så stor vigt 

 vid dess fastställande, kan man svårligen antaga, ty han säger 

 helt tydligt: »Dieses Organ liegt bei Polycelis cornuta und 

 Planaria gonocepliala genau hinter der Mundöffnung in der 

 Mittellinie, bei Planaria torva seitwärts von der Peniswurzel, 

 womit auch Schultze's Abbildung stimmt, hat aber bei Poly- 

 celis nigra gerade die entgegengesetzte Lage zum Penis, indem 

 derselbe bei dieser Art ganz zwischen Mundöffnung und Eihalter 

 sich befindet.» Och afbildningen (1860. Taf. III, fig. 4) visar 

 mycket klart detta förhållande. Huru denna bild skulle kunna 

 uppstå utaf den H-formade uterus genom någon än så våldsara 

 samman tryckning eller maceration är svårt att inse, och huru 

 denna bild skulle kunna framkomma hos flere exemplar är mig 

 fullkomligt ofattbart. Ty Schmidt har dock helt säkert icke 

 nöjt sig med att undersöka ett enda exemplar; dels var han 



