18 



HENRIK PRINTZ 



[1922 



menter i hadromdelen, som i sidste tilfælde saaledes helt vil være 

 opbygget av tykvæggede celler. Tab. II, fig. 8 forestiller et radialt 

 længdesnit gjennem hadromdelen i en saadan karstreng. De meka- 

 niske celler er8 — 12 ganger længere end brede, jevnbrede med vinkel- 

 rette eller skjæve tvervægger, hvorved deres ender blir mere tilspid-- 

 set. Baade tver- og længdevæggene, saavel de radiale som de tan- 

 gentiale, er rikelig forsynt med langstrakte ofte litt krumme spalte- 

 formige porer, der er skjævtstillet i forhold til cellens længdeakse. 

 Det protoplasmatiske indhold, der kan paavises i disse celler som 

 unge, medens de endnu er tyndvæggede, forsvinder her i alminde- 

 lighet, og de gaar saaledes fuldstændig over til at bli mekaniske ele- 

 menter. Denne process er saaledes helt og holdent en sekundær skle- 

 rose av de allerede dannede celler, som uforandret beholder sin form. 



Fig. 12. Skematisk tversnit av en stængels nedre del 

 hvor veddelen, marvstraaler og tilliggende deler av mar- 

 vens celler er fortykket (lyst skraffert) og danner en sam- 

 menhængende sklerenkymring indenfor kambiet, (^^/i). 



Dette fremgaar tydelig ved en sammenligning mellem figurene 

 7 og 8 tab. II, der begge forestiller radiale længdesnit gjennem 2 

 forskjellige karstrengers hadromdeler, forstørret henholdsvis 183 og 

 560 ganger. Paa figur 7 sees tilvenstre de ytterste celler av marven 

 og overst til hoire paa samme figur nogen celler av kambiumzonen. 



Denne sklerose av hadromdelens elementer kan undertiden 

 sees at utbrede sig til ogsaa at omfatte en storre eller mindre del av 

 de ytterste marvceller og marvstraalecellene. Ikke sjelden er der 

 saaledes indenfor kambiet dannet en sammenhængende skleren- 

 kymring, idet væggene foruten i veddelens elementer ogsaa i de 

 mellemliggende marvstraaleceller, samt undertiden nogen av de 

 ytterste marvceller, er fortykket og fortræet. 



