Nr. 5] BE MERKNINGER OM DYRELIVET I BORCxENFJORD. 5 



til jægteskipperne som seilet til Nordland og Finmark. Et gammelt 

 minne om denne trafikk er stedsnavnet Laberget^ ved fjordens 

 indre del på vestsiden. Her er La visselig avledet av verbet lha6a 

 som betyr å laste. Det var særlig i februar og begyndelsen av mars 

 at nevnte stevne fant sted. Host og vår kom også til Borgenfjord 

 de såkaldte «sjømenn» (Hitraværinger og Froy væringer) for å iDyt- 

 tehandle sild, sei, uer og torfisk mot korn, poteter, kålrabbi og tre- 

 materialer. — Ved den vestre side av Borgenfjord er talrike rester 

 av kalkovner. — Fra Mæreshaugen som danner en ideel beliggen- 

 het for et gudshus både i hedensk og kristen tid har man en herlig 

 utsikt over Borgenf jords og endel av Beitstadf jords omgivelser. Like 

 ved ligger fylkets landbruksskole på Nermære og på den annen side 

 av haugen ligger de bekjente Mæresmyrer som efterhånden for- 

 vandles til gylden åker og gron eng. I nogen avstand ser Borgen- 

 fjord ut som en lun innsjo og det klinger næsten utrolig at kuld- 

 seiling her skal ha funnet sted. For mange år siden kuldseilet en 

 mann på en mork høstkveld i Borgenfjord. Flere horte mannens 

 nødrop, men aktet ikke videre på dem. En av strandsitterne sa: 

 «Det blir sikkert værforandring, for jeg horer draugen!» Tilsist blev 

 dog den ropende mann reddet av en person som opfattet den alvor- 

 lige situasjon riktig. — 



Blandt større dyr som tar sin næring av sjøen, kann nevnes oter 

 (Lutra lutra Lin.) og småkobbe eller steinkobbe (Phoca vituUna 

 Lin.), i 1910 var jeg så heldig på strandstedet Strømmen å treffe 

 en gammel fangstmann søm het Bersvein Eidem. Denne mann 

 fortalte at han i Røsetmarken ved Borgenfjord hadde skutt mellem 

 30 og 40 eksemplarer av oter. Bersvein sa at oteren pleiet gå inn i 

 uren i grålysningen, og gikk igjen ut i fjorden i mørkningen. I fe- 

 bruar og mars gikk den ned omkring 6-tiden om eftermiddagen. 

 Likeledes fortalte gamle Bersvein at han på Klokkerskjeret eller 

 Ness-skjeret hadde skutt adskillige kobber. På dette skjer pleiet 

 steinkobben legge sig op. Klokkerskjeret er altså et Idtr. Dette 

 gammelnorske ord i nøitrum betegnet et Uggested for sel på strand, 

 skjer eller holme. I Borgenfjord forekom bare steinkobbe eller 

 fjordsel og det er jo denne art som i regelen også optrær i den 

 øvrige del av fjorden. Av den lille arktiske købbeart snadden 

 {Phoca hispida Schreb.) skal en unge være drept i Trondhjems- 

 fjord 1884 ^ og fossile rester artsbestemt av dr. Herluf Winge er 

 fundne av P. A. Øyen ved Nidaros teglverka Bersvein fortalte at 



^ Det kann også være en mulighet for at dette navn refererer sig til 

 kalkbrenningsbedriften, da der i nærheten er kalkberg og rester av kalk- 

 ovner. 



^^ Nyt Mag. for Naturvid. Bd. 36 (1898), p. 334. 



^ Kvartærstudier i Trondhjemsfeltet II. D. kgl. n. vid. selsk. skr. 1910, 

 nr. 9, p. 68 — 70 med tilhørende figurer. 



