Nr. 2J BIDRAG TIL MØRE FYL KES KVARTÆRGEOLOGI 7 



iiemateriale. Breen har kommet over Tverfjeld — Nåsvand fra 

 Svanviken og har da hat åpen dal for sig. Det fremgår av under- 

 søkelse av morenerne mellem Tverfjell, Langevatn og Frelsvatn, 

 at breen her fremdeles har hatt samme hovedretning som lengere 

 ost, men avgir to mindre breer. Den ene har fortsat efter Langevatn, 

 Skjælbreia etc. til Eidem og Ås, mens en mindre bre har gått over 

 Herskaret. 



Hovedbreen efter Hostaddalforet har itvertfald nådd sålangt vest 

 som til hovedveien mellem Hustad og Farstad; men muligvis har 

 den også nådd helt til den nuværende strand. 



Endemorener fra denne bre sees på minst 3 — 4 steder som stenede 

 rygger tvers over dalføret. Man kan med sikkerhet rekne med, at 

 både Mælen, Talstadhesten og Rautua har ydet sine bidrag til den 

 østenfra kommende bre. 



På Farstad sees også endel morenematerialie, som enten skriver 

 sig fra Storbreen gjennem Hostaddalen eller fra lokalbreer i 

 Stemshesten. 



Øst f or S a n d b 1 å s t er der i passet fra Grodalsbrekka en ganske 

 betydelig ansamling av losmaterialie. En stor del av dette må op- 

 fattes som morenematerialie — • og av betydelig elde. Ti en noiere 

 undersøkelse av terrasserne her viser at vi har rundslitte fjære- 

 stene mindst til en hoide av 63.2 m. o. tangr. Disse fjærestene er 

 vasket ut av gammelt morenematejrialie. Den senglaciale Mg. 

 ligger her neppe holere enn 46.6 meter. Morenematerialiet her må 

 derfor være hit transporteret samtidig med eller for dannelsen av 

 den øverste terrasse, som sikkerlig skriver sig fra Strandflatens tid. 



Ved G a u t v i k er der vest for gården en større vasket morene. 



På B r a n d s e t e r er også endel morenematerialie. 



Det synes rimelig, at disse siste morener også kan stamme fra 

 en bre, der har kommet gjennem daMøret fra Guddal. Det kan ha 

 været en sidearm fra Nåsbreen med lokale tilskud fra Bollen og 

 Gautviklia. Morenerne ligger på Strandflaten og er sterkt vasket i 

 overflaten. Breen har således været yngre eller samtidig med dan- 

 nelsen av den yngste del av Strandflaten. 



Langs fjorden innover forbi Lyngstad og Visnes er ingen morener 

 av betydning. Losmaterialiet er gjennemgående sparsomt unntagen 

 i de lavere liggende dalfører. 



Skjælforekomsten på Visnes underkastedes en ganske 

 inngående undersøkelse, hvorved det viste sig, at den hviler på fin 

 stenfri sand. Skjællene ligger i et stenet ler. Skjællene er for det 

 meste opsmu/ldret og sonderbrutte. De finnes i de dypere lag 

 kun som enkle skal. I det øverste lag finnes Mya truncata med 

 sammenklappede skal og sedvanlig i lodretstående stilling. Det 

 skjælf ørende lags mektighet er kun O.e meter. 



Det må ansees for ganske sannsynlig, at skjælbanken på Visnes 



