42 H. KALDHOL [1922 



ved Eidem, så er det ikke tvil om annet enn det er den sterkere 

 virkning av stormbolgerne ved Gjendem som er hovedårsaken hertil. 

 Det ser vi best ved studiet av forholdene ved den nuværende strand. 

 Ved Malme har også stormbolgerne større virkning enn ved Hols- 

 dalen. Ved Farstad må stormbolgerne hat en betydelig mektighet 

 ved en 15 meters holere liggende strandlinje. Det samme ved 

 Reinsvik o. s. v. Imidlertid er ikke forskjellen storre enn, at jeg 

 med sikkerhet tor påstå, at målingerne referer sig til det samme 

 terrassenivå. 



Sporsmålet blir da er dette tapestidens terrassetrin? eller er det 

 et av de andre lavere liggende trinn t. eks. trivianivået. Det av- 

 gjørende her må vel være de til nivået svarende molluskavleirin- 

 ger. Hvis vi med Bjørn antar en tapesgrense ved Kristiansund på 

 ca. 20 meter hoiere enn her anført, så måtte delte vises i de til- 

 svarende skjellbanker. Jeg har vistnok ikke undersøkt så svært 

 mange av de ved Kristiansund forekommende skjelbanker; men 

 jeg har dog undersøkt nogle; ikke i nogen har jeg fundet arter, som 

 krever et hoiere nivå av strandlinjen enn 24 — 25 meter. Jeg har 

 også undersøkt banker, som ligger på det nærmeste i denne høide 

 (Ørnehaug, Rena) der har jeg kun funnet et par fragmenter av 

 varmekjære arter: Pecten operciilaris, Lin. og Timoclea ovata Penn. 

 De er ganske sikkert skyllet op på sin nuværende plass fra større 

 dyp. På Ødegården, Nordlandet, som har en lignende beliggenhet 

 er det kun Mactrci elliptica som krever noget varmere klimat; men 

 samtlige disse er jo ikke karakteriormer for tapestiden; ti de er 

 allerede innvandret i den forutgående tid. Det gjelder i ennu hoiere 

 grad de av Nummedal ved Vollvandet fundne arter, hvorav den 

 viktigste er Cardium edale. Likeledes den av M. Sårs undersøkte 

 banke fra Kirklandet, hvor Cardium edule likeledes fantes. Ved 

 Glosvågen H i 25 — 30 meters høide og på Borgen i ca. 30 meters 

 høide fantes ikke en eneste art søm skulde t3'de på at dette var 

 forekomster avsat i den milde tapestid! Tvertimot peker begge 

 med tydelighet på en avsetning under relativt koldt klimat. 



Heller ikke langs kysten syd eller nord før Kristiansund har jeg 

 funnet en eneste skjellbanke, søm tyder på en hoiere beliggenhet 

 av tapesnivået, enn det jeg har funnet ved måling av terrasserne. 

 Derfor må jeg fastslå, at i hovedsaken gir disse målinger oss et 

 riktig billede av strandlinjens beliggenhet langs den ytre kyst- 

 strekning mellem Søndfjord og Sør-Trøndelagen under den dypeste 

 senkning i tapestiden. 



Å følge tapestidens strandlinje inn gjennem de enkelte fjorde er 

 et betydelig storre arbeide, som heller ikke alltid er så lett. Jeg kan 

 t. eks. nevne Tresfjorden, hvor jeg nu har bodd en rekke år og er 

 derfor så stedkjendt, som det er råd å bli. Mens tapestidens strand- 

 linje i det ytre strøk for det meste fortoner sig søm en i alle dele 

 grei og tydelig erosiønsterrasse, så er den på Gjermundnes meget 



