Nr. 3] LEMENÅR I TRØNDELAG 5 



er blott ytringen av en slags suggestion, og kan fores tilbake til en 

 ubevist trang til å folge efter hvor andre har gått foran. Derfor kan 

 individer eller hele tog vandre samtidig i helt forskjellige retnin- 

 ger.» I samme verk nevnes også at dyrene under vandringene 

 befinner sig i en slags hypnose. 



Man får således flere faktorer som kan tenkes være medvirkende 

 årsaker til lemenvandringene, nemlig: 1. Værforhold. 2. Sykdoms- 

 årsaker. 3. Psykiske momenter (vandringsdrift). Dr. Sven Ekman 

 som likeledes har gjort inngående studier over lemenvandringene 

 har festet sig ved de under 1 og 2 nevnte faktorer.^ Dr. .1. Nusbaum- 

 HiLAROwicz professor i sammenlignende anatomi ved universi- 

 tetet i Lemberg, skrev for nogen år siden en liten bok om «Krigen 

 i lys av biologien»^ hvori han soker å bevise at mange av dyrenes 

 vandringer betinges av en ekspansjonsdrift som nu og da gir sig 

 sterkere utslag. Professor Nusbaum sammenligner lemenvandrin- 

 ger med folkevandringer, kolonialpolitikk og krig. Han mener at 

 menneskene fra sine dyriske urfedre har arvet rå drifter og til- 

 bøieligheter, som det er kulturens mål å bekjempe. Likesom kani- 

 balismen er et tilbakelagt stadium, må krigene også kunne bli bare 

 barbariske minner i utviklingsgangen. Men det tar tid. Imidlertid 

 når det gjelder lemen skulde det synes at ekspansjonsdriften ikke 

 kan være den primære eller viktigste årsak til vandringene. Det 

 må være et eller annet som begunstiger masseformeringen av 

 individer i enkelte år. Det ligger da nær å tenke på værforholdene. 

 Men spørsmålet er ikke lett å lose. Det gjelder for lemenungene 

 som for rypekuldene. Hvormeget skal tilskrives været og hvormeget 

 andre årsaker, f. eks. sykdommer i de år da så forholdsvis få unger 

 vokser op. Vandringenes problem er nok ennu ikke fullstendig lost. 

 Der må fremdeles samles oplysninger av forskjellig art. Spesiellt 

 bor der gis akt på værforholdene i vandreår. Jeg vil da her gi en 

 oversikt over lemenår, særlig i Trøndelag. Denne oversikt kan for- 

 håpentlig etterhånden suppleres. Flere opgaver over lemenår har 

 jeg tatt fra Collett som i sin avhandlinga i Kristiania videnskaps- 

 selskaps forhandlinger fra 1895 har angitt sine kilder. — Den forste 

 gang det interessante dyr nevnes i skrift er i Gisle Surssons saga. 

 Gisle Sursson var fra Surnadal og bosatte sig på Island omkr. 955. 

 I Nordmøre forekommer ofte lemenvandringer og det var ikke rart 

 at han hadde rede på lemen som i hans saga kalles læmingr. Næste 

 gang dyret omtales er i et håndskrift fra det 13. århundrede med 

 beskrivelse blandt annet av Egyptens landeplager. I dette hånd- 



^ Djurvårldens Utbredning på skandinaviska Halvon. Stockholm, 1922, 



337, 338. 



^ Der Krieg im Lictite der Biologie. Jena, 1916. 



^ Myodes lemmus its habits and migrations in Norway. 



