30 HARTVIG HU ITFELDT-KAAS [1916 



ellers. Det ser saaledes ut som om den frivillige eller ufrivillige 

 fastetid i elven i høi grad har skjærpet deres appetit. 



I en fisk fanget i Laagen under gytningen (Vio 1896) fandt 

 jeg 2 lagesildrogn foruten en mængde fin sand. Saavel rognen 

 som sanden var vistnok slukt ved en tilfældighet under selve gyt- 

 ningen, ti jeg har ikke i noget andet tilfælde set noget lignende 

 blandt det meget store antal aapnede fisker under gytetiden. 



At det skulle forekomme mere almindelig at lagesilden spiste 

 sin egen rogn i likhet med hvad enkelte andre fiskearter gjør 

 som f. eks. ørreten, maa jeg derfor anse for litet sandsynlig, saa 

 meget mere som fiskerne i Laagen har meddelt mig at de aldrig 

 har iagttat noget der kunde tyde herpaa, mens de meget vel 

 kjendte til at harren fortærer store kvanta av lagesildens rogn. 



Om lagesildens næring i Mjøsen i maanederne november — mai 

 har jeg ingen oplysninger kunnet skafl^e, da den paa denne tid 

 av aaret ikke eller kun rent undtagelsesvis fanges og da blot en 

 og anden gang i mai maaned. Det sandsynligste er vel at dens 

 næring ogsaa i vinterhalvaaret bestaar av pelagiske entomostraceer. 



Den store delvis pelagisk levende myside, Mysis relicta, har 

 jeg aldrig fundet i lagesildmaverne. 



Resultatene av mine undersøkelser over lagesildens næring i 

 Mjøsen synes i det store og hele tat at stemme vel med hvad 

 man tidligere vet om denne fiskearts næring i andre nordiske 

 sjøer og brakvandsomraader. Saaledes opgir prof. Collett^ at 

 han i lagesild fra Floensjø i Urskoug ^Vii-84 fandt udelukkende 

 Limnocalanus macriirus, likesom Th. Ekman" meddeler at han 

 i maven hos lagesild, fanget i Vettern, fandt hovedsagelig 

 »Diaptomus samt Bosmina m. fl. cladocerer og dylikt». Videre 

 opgir Ose. NoRDQUiST^ at han i de finske sjøer hyppigst har 

 fundet Bosmina brevirostris i lagesildmaverne, og endelig anfører 

 G. Schneider '^ at han i lagesild fra den finske bugt, hvis vand 

 er av meget ringe saltgehalt, har fundet Bosmina maritima. 



Naar man paa hosføiede tabel sammenligner de hver enkelt 

 dato undersøkte fiskeventrikler vil man i de aller fleste tilfælder 

 se en utpræget overensstemmelse mellem indholdet av disse, saa- 

 ledes at de samme arter krebsdyr gjerne gjenfindes i alle de ved 

 hver leilighet undersøkte fisker, likesom den relative mængde av 



1 R Collett: Med. om Norges Fiske i Aa. 1884—1901, II s. 142. 

 Chr^Vid. Selsk. Forh. 1902. No. 1. 



" Th. Ekmam: Om sikløjfisket i Vettern, Svensk Fiskeri-Tidskrift 

 1903, s. 23. 



^ Ose. NoRDQUiST: Några biologiska orsaker til sotvattens- 

 fi skarnes nuvarande utbredning i Finland, Fiskeritidskrift for 

 Finland 1897, s. 7. 



^ G. ScHNEmER: Om de i Fins ka viken forek. fi skarnas val 

 .af Foda. Fiskeritidskrift for Finland 1902, s. 2. 



