Nr. 2] 



MJØSENS FISKER OG FISKERIER 



115 



overveiende del av fangstutbyttet, videre synes der ogsaa at være 

 adskillige med 6 somres, men forholdsvis meget faa ældre med 

 7 — 11 somres Mjosophold. De tal som paa tab. 5 er sat en eller 

 flere streker under betegner fisk som har saa mange gytemerker i 

 skjællene, som tallet har understrekninger, hvilket formodentlig 

 betyr at vedkommende fisker har staat likesaa magne ganger i tid- 

 ligere aar vinteren over i en eller anden gyteelv og optraadt like- 

 saa mange ganger nede i Mjosen i den paafolgende sommer som 

 avmagrede vinterstonninger eller «j ager e», som saadanne fisker 

 almindelig kaldes i Mjosen (se fig. 51 og 56). 



Naar jeg paa min liste videre har opfort 4 med 1 sommers 

 ophold i Mjosen (av 30 — 34 cm.s længde), saa er alle disse fanget 

 nede i Mjosen, og kun leilighetsvis under andet fiske. Saadanne 

 smaaorreter er det en ren undtagelse at der blir fanget i Mjosen, 

 og i Laagen synes fisk av denne storrelse næsten at være ukjendt. 

 Tidligere end efter 2 somres ophold i Mjosen gaar vistnok ingen 

 orret op i Laagen for at gyte. 



Gjennemsnitsveksten, hvis kurve er avsat paa fig. 4, 

 har jeg for orretens 11 forste leveaar beregnet til: 



1 



2 



3 



4 



5 aar 



4,6 



11,5 



17,2 



22.2 



29,8 cm. 



10 



11 aar 



42 56,2 



ca. 0,70 ki,'. I ca. 1,50 kg. 



77,1 

 ca, 4,70 kg 



82,7 cm. 

 ca. 5,70 kg. 



Altsaa efter 1 aars ophold i Mjosen skulde den gjennemsnitlig 

 veie ca. 0.70 kg. (næsten 3 mærker), 1 aar senere ca. det dobbelte, 

 nemlig ca. 1.5 kg., og i de etterfølgende 3 aar lægge paa sig 

 omtr. 1 kg. om aaret. 



Hvordan de to kjon stiller sig til hinanden med hensyn til 

 mængdeforhold og likesaa med hensyn til vekst, kan jeg ikke uttale 

 mig om med nogen storre grad av sikkerhet, da disse store fisker 

 var altfor kostbare til at mit budget kunde tillate, at jeg kjopte 

 noget storre antal av dem op for at faa kj onnet bestemt ved dissek- 

 tion, hvad i de fleste tilfælder vilde ha været nodvendig for at faa 

 dette fastslaat. Saa meget tror jeg dog med sikkerhet at kunne 

 si, at de fleste av de rigtig store i Mjosen og Laagen fangede orre- 

 ter er hanfisker, idet kroken i underkjæven gjerne er meget sterkt 

 fremtrædende hos dem. Dette kunde tyde paa at hanfiskene 



