Nr. 2] MJØSENS FISKER OG FISKERIER 139 



dræggeline. Disse 2 stænger fæstes, saa stangspidsene peker næsteii 

 ret ut til siden, hvorved snorene fjernes mest mulig fra hinanden, 

 saa de vanskelig kan komme til at lope sammen, selv naar baaten 

 gjor en krap sving. 



Under dræggingen, som mest drives paa vaarparten, ror man 

 gjerne ut om eftermiddagen og drægger hele natten igjennem — 

 kun med et kortere ophold i de morkeste nattetimer — hvorefter 

 hjemkomsten sker om morgenen. Forøvrig er der chancer for at 

 faa fisk til alle tider paa dognet, naar det blot ikke er ganske 

 morkt, men den bedste tid, ialfald om vaaren, er vistnok som regel 

 eftermiddagen og natten. 



Utbyttet av dette fiske staar som helhet betragtet paa ingen 

 maate i forhold til anstrængelserne og den anvendte tid; men saa 

 er dette fiske da ogsaa væsentlig at betragte som et sportsfiske. I 

 de lyse vakre mai- og juninætler kan det jo ha sin charme at ligge 

 ute og fiske i Mjosen, særlig naar man slipper at ro selv og man er 

 rigtig godt klædt, for det er ofte meget koldt om natten paa denne 

 tid av aaret, da den dype indsjos ovre vandlag endnu holder en 

 meget lav temperatur. 



Jeg har selv flere ganger været med paa dræggefiske i Bunde- 

 f jorden; men alt hvad jeg har faat indskrænker sig til 1 forholdsvis 

 liten orret og 1 vederbuk. Som en prove paa hvor smaa chancerne 

 for at faa fisk mangen gang er vil jeg meddele, at den ene gang, 

 som jeg under tilsyneladende gunstige forhold drægget hele natten 

 igjennem i Bundefjorden, hadde jeg ikke et eneste bit, og 30 andre 

 fiskere som jeg traf sammen med paa en gaard (Snekkersveen), 

 hvor vi alle samtidig var inde og dråk kaffe om natten og ventet 

 paa at det skulde Ij^sne paa morgenen, hadde ikke faat mere end 

 jeg. Kun en fisker hadde hat en fisk paa, men den var gaat igjen. 

 Og dette er intet enestaaende eksempel; men lignende oplevelser 

 har jeg ofte hort berette om. Undertiden skal der samles endnu 

 flere fiskere op paa visse hvilepladser baade i Bundefjorden og 

 paa Ringsakersiden, jeg har hort nævne endog 60 — 70 baater paa 

 et sted. Faar man under dræggingen et bit eller to paa en nat, faar 

 man nok være meget fornoiet, for da er ogsaa chancen for at gjore 

 en tilfredsstillende fangst god, ti mindst i andet hvert bit tror jeg 

 man bør kunne gjore regning paa at faa 1 fisk i baaten, og faar 

 man forst nogen, saa er den da gjerne paa flere kg. 



Enkelte erfarne fiskere gjor forøvrig en gjennemgaaende langt 

 større fangst end det store gros av dræggefiskere; flere ganger 

 hvert aar ser man disse «storfiskere» komme hjem med 2 — 3 — 4 

 og flere pene fisker i baaten paa op til bismerpundet og derover. 

 Disse gode resultater er vistnok væsentlig en følge av at de forstaar 

 at ta de nødvendige hensyn til veir- og vindforhold, som utvilsomt 

 over en meget vigtig indflydelse paa ørretens opholdssteder og 

 specielt paa i hvilken dybde i våndet den under forskjellige for- 



