Nr. 2] MJØSENS FISKER OG FISKERIER 145 



1 



2 



3 



4 



5 aar 



5 



12,7 



19 9 



29,2 



37,2 cm. 



Harrens spiseseddel synes i Mjosen at være betydelig 

 mere variert end indsjoens øvrige lakseartede fiskers, hvad vistnok 

 hænger sammen med denne fiskearts utprægede tilboielighet til at 

 opholde sig paa grundt vand ved strandene,^ hvor smaadyrlivet jo 

 ogsaa frembyr den storste variation. Paa den anden side synes 

 den i ganske overveiende grad at holde sig til de egentlige bundor- 

 ganismer og ikke engang i de første leveaar at nære sig av virkelige 

 planktonorganismer. I de paa hosstaaende tabel 7 undersøkte 28 

 harrer har jeg saaledes blot hos et eneste eksemplar (nr. 20) fundet 

 en enkelt liten Cyclops, som kan regnes søm en planktønform. Vist- 

 nok har jeg ogsaa hos et andet eksemplar (nr. 25) fundet 64 My sis 

 relicta (fig. 33), men da denne art vistnok likesaa hyppig lever 

 ved bunden søm oppe i holere vandlag, kan dette fund ikke tåges til 

 indtægt for den opfatning at harren er en planktønspiser. 



Den vigtigste næring allerede fra 2-aars alderen av synes at 

 være Pallasea quadrispinosa (fig. 34), som høs større fisker ofte 

 findes i et antal av ca. 50 — 120 stykker i ventrikelen. Videre spiller 

 likesom i saa mange andre av vøre harrvand og harrelver phryga- 

 nelarverne en vigtig rolle søm næring,^) og likesaa synes chirono- 

 midelarver og sneglen Limnea ovata (fig. 70) at være en vigtig 

 bestanddel av foden. Paafaldende Var det store antal (ca. 1000) av 

 det lille bundkrebsdyr Eurycercus lamellatus, søm jeg fandt hos en 

 13 cm. lang fisk fanget ved Lillehammer, og som derfor muligens 

 spiller en m_ere væsentlig rolle som næring for de unge fisker. 

 Ellers har jeg fundet at Eurycercus er av ganske stør betydning 

 som næring for ørreten i flere av vøre fjeldvand. 



En mere tilfældig karakter synes Mysis relicta, Asellus aquati- 

 cus, hydrophilidelarver og vingemyr at ha. Den sidste næring 

 fandt jeg forøvrig i ganske stor mængde i en del i Laagen ovenfor 

 Lillehammer fangede eksemplarer; men da vingemjTenes svær- 

 men føregaar blot paa enkelte faa dager i aaret kan disse allikevel 

 ikke antages at være av nogen mere væsentlig betydning for 

 harren som næringsmiddel. Imidlertid lever harren i Mjosen om 

 sommeren vistnok før en ganske betydelig del ogsaa av flyvende 

 insekter som phryganeer, døgnfluer, stenfluer, myg o. s. v. — 

 altsaa væsentlig arter, hvis larver gjennemgaar sin utvikling i 

 våndet — , da den hyppig sees at springe efter saadanne insekter 

 langs strandene og ogsaa fiskes i stor mængde hele Mjosen rundt 



^) Den samme iagttagelse er ogsaa gjort i Sverige av F. A. Smitt, 

 som sier at man oftest flnder phrj^ganelarvernes hus i liarrens ventrikel. 

 F. A. Smitt: Skandinaviens fisker 1895, s. 889. 



10 



