186 











HARTVIG HUITFELDT-KAAS 







[1916 





1 

 4.1 



2 



8.5 



3 

 12 



4 

 15.3 



5 

 17.3 



6 ?■ 8 

 19.6 20.8 22 



9 

 24.2 



10 

 25.4 



11 



26.8 



12 



27.8 



13 

 29.5 



14 



30.8 



15 aar 

 32 cm. 



Den ældste mort jeg har truffet paa var 19 aar (somre) gammel 

 og hadde en længde av 34 cm. 



Av farve rariteter har jeg kun en eneste gang (ved 

 Hamar) paatruffet et mindre eksemplar som ved sin blaaagtige 

 Jvsere farve over ryggen merkbart adskilte sig fra Mjosens almin- 

 delige mort. Det sandsynligste var vel at den netop var kommet 

 ned i Mjosen fra et nærliggende vand. Egentlig formvarie- 

 teter har jeg ikke paatruffet; men jeg maa dog bemerke at det 

 er ganske paafaldende hvor denne fiskeart kan variere i Mjosen 



18 20 22 24- 26 28 30 52 54 å6cm. 



Fig. 83. Vegstkurve fw hunmort kort tid for gytningen 

 (mai 1903) 



med hensyn til bredde, uten at dette behover at være begrund'3t 

 ved eksemplarenes kjon eller nær forestaaende gytetid. Bredest 

 av form er uten sammenligning de individer som har bukhulen 

 utspilet av bændelormlarven Ligiila simplissima. I Akersviken 

 har jeg paatruffet talrige, mest smaa, mort av en længde av 12 — 15 

 cm., som. har været saa sterkt befængt med dette snyltedyr at 

 fiskene fik et ganske uformelig opblæst utseende. Denne bændel • 

 ormlarve, som faar sin fuldstændige utvikling hos ænder, maaker, 

 heirer og andre vandfugler kan man befri fiskene for ved at 

 bortskyte alle saadanne vandfugler fra vedkommende vand, hvor 

 denne parasit herjer. I Italien ansees denne bændelormlarve for 

 en delikatesse og spises tilberedt som makaroni. Hos os er det 

 dog vel litet sandsynlig at en saadan delikatesse vil vinde bifald. 



Mortens næring synes i Mjosen, ialfald fra tidlig i april 

 til langt ut i november, for en overveiende del at beståa av gronne 

 alger, fremfor alt av characeer, hvorav ventrikel og tarm hyppig 



