Nr. 2] MJØSENS FISKER OG FISKERIER 205 



Guldkunte (Gasterosteus pnngitius, Lin.) 



Denne fiskeart har i Mjøstraktene forskjellige navn, idet den 

 foruten guldkunte ogsaa benævnes massingkunte og 

 t i n a u r e og ved Lillehammer grasgjedde. 



Guldkunten findes utbredt overalt langs Mj osens strander, men 

 i meget forskjellig antal paa de forskjellige steder, I Akersviken 

 synes den om sommeren dog helt at mangle. I storst mængde har 

 jeg fundet den i de tætte characeansamlinger, som findes i flere 

 grunde bugter ved Lillehammer. 



Den almindelige storrelse er omtr. 4 cm. Det storste eksemplar 

 jeg har paatruffet var 4.7 cm. langt. 



Gytningen begynder vistnok ilvke for langt ut i mai. 

 Eksemplarer som jeg fanget i Bundefjorden i midten av mai var 

 endnu ikke helt gytefærdige. 



Guldkunten findes i Mjosen blot leilighetsvis under notfiske og 

 i ringe mængde. 



Enkelte ganger har jeg fundet guldkunten i andre fiskearters 

 ventrikler, saa den vel spiller nogen, men vistnok litet væsentlig 

 rolle som fiskenæring. Paa andre fiskearters gytepladser har jeg 

 ikke kunnet merke at den indfinder sig i nogen betydelig mængde, 

 hvad dog kan ha sin grund i at den saa let gaar gjennem de fineste 

 Dotmasker, som er i iDruk .Alt tat i betragtning er jeg 

 nærmest tilboielig til at henregne denne art til 

 ukrudtet blandt Mjosens fiskesorter. 



Ninauge (Petromyzon fluviatalis, Lin.) 



Denne fiskearts almindelige navn i Mjøstraktene er n i n a u g e 

 eller n i a u g e, enkelte steder kaldes den ogsaa a a 1 eller b æ k- 

 k e a a 1 ved en forveksling med almindelig aal. I Vormen ved 

 Eidsvold kaldes den s a n d e 1 1 e. 



Ninauget findes vistnok almindelig utbredt i alle deler av Mjosen 

 ned til en dybde av ca. 150 m., likeledes er den almindelig i gyte- 

 tiden om vaaren i Vormen, Laagen, Brumundelven, Vikselven og 

 mange andre av Mjosens tillopselver, i hvilke dens larver er at 

 træffe til alle tider av aaret. 



Ninaugets storrelse i Mjosen er meget varierende, idet 

 der findes helt utviklede forplantningsfærdige individer av en 

 længde av ca. 12 til ca. 23 cm. De storre eksemplarer av en længde 

 av 18 — 25 cm. har jeg dog blot fanget paa storre dybde: 50—150 m., 

 hvor de i juli — september forekommer i meget betydelig antal. 

 Under mit linefiske efter lake omtrent midtveis mellem Hamar 

 og Helgeoen viste de sig til sine tider at optræde i saadan mængde 

 paa de ovennævnte dybder at anden hver agnfisk (mort og laue) 



