VI ALEXANDER BUGGE OG FREDRIK SCHEEL [1916 



XII. S. 234. Hualspeck slaaghenn wthii Stenvigholms Lenii. 



XIII. S. 235. Hiortewildbrad, som er slagett och skott paa kro- 

 nens och Stiicthens oyer. 



XIV. S. 236. Lax Som er thaagenn wthij Stenuigholms lenn. 



XV. S. 237. Holms (d. e. Nidarholm klosters) landskyld aff 

 Stenuigholms lenn. 



XVI. S. 257. Helliigszettherenns (d. e. Helgesæter klosters) 

 landskyld Bock. 



XVII. S. 279. Cathedraticum aff Stenwiigholms Lenn. 



XVIII. S. 284. peninge wpboret aff Gapeller wthii Trondheims 

 stiigtth. 



XIX. S. 285. Thiennde aff all Stenwigholms lenn. 



XX. S. 295. Kronnens Sakeffald aff alle Stenuigsholms lenn, 

 først aff Trondheims By. 



S. 37 — 51 indeholder „Kronens Ledingh aff Throndhjems By". 

 Ledingen var efterat Kristian III var blit konge i Norge, for en 

 stor del gaat over til at bli en fast skat som blev utredet i rede pen- 

 ger. Yngvar Nielsen skriver om ledingsskatten under Kristian III 

 bl. a.: „I Baahus len anholdt almuen om at faa to aars udsættelse 

 .med at stille sit skib, og i det store Akershus len tilbod bonderne, 

 hvis de kunde slippe for at stille de forlangte skibe, at betale en fast 

 afgift, og tanken blev straks grebet. Kongen bestemte, at der 

 skulde forhandles med dem om en saadan afgift. Denne blev og- 

 saa fastsat til en halv daler (eller dens værd) for hver mand, lige- 

 som Oplandenes almue skulde betale samme afgift for sin tidligere 

 udfareleding."^) I Bergen var borgerne, da Fredrik II i 1559 kom 

 paa tronen, — eller mulig for — blit forlikt med kongen om at 

 betale en fast sum penger om aaret i leding. Det heter i et klage- 

 brev fra Bergen av 1552^): „Sameledis giffue wij eder: k: Mt: ydmy- 

 geligen tillidende, att vij fattige mend gaff eders naade: xl: marck 

 Norsche tiil leding om aarit, oe same leding vdgick aff borgerne oe 

 vdaff husene: Nu er ther mere end VII c: par huse affbrentt, saa 

 att wij icke formåa att vdgiiffue same leding. Oe setter thet ther 

 fore ind hoes eders k: Mt. sielff, hues eders naade ther vdj wille os 

 forschone, thij thet er den storste oe beste part af byen som aff - 

 brent er." Til denne avgift svarer den leding som i 1548 blev 

 opkrævet i Trondhjems by. Den synes dog, i motsætning til i Bergen, 

 bare at ha været opkrævet av indbyggerne og ikke av husene. Ledin- 

 gen er næppe som en fast personskat blit opkrævet paa denne maate 

 før Kristian IITs tid. Vi har fra aaret 1520 — 21 bevaret et skatte- 

 mandtal for Trondhjem („Mandtall j Trondhiem")^), som vi siden 

 skal komme tilbake til. Den skat som det her er tale om, er ikke leding. 



') Norges hist. IVi, s. 56. Jfr. Norske Regnskaber og .lordebøger IV, s. 509. 

 -) Diplomatarium Norwegicum (citeres som DN.) XIII n. 722 (s. 814). 

 8) Norske Regnskaber og Jordebøger II, s. 145, 152. 



