Nr, 



OLDSAKSAMLINGENS TILVEKST I 1916 



37 



Fig. 18. No. 108 b 



Fig-. 19. 

 No. 108 f. l/l 



g. Et stk. i 1 d f 1 i n t klovnet i to dele. 



h. En liten samling brændte ben og et par stkr. kul. 



No. 108 er f. paa Sandnes øvre, Snaasa, 

 og fremkom derved at gaardens eier hosten 1918 

 foretok en dypere opploining av en gammel aker. 

 Paa et sted, hvor der tidligere hadde ligget en 

 s t e n r s, støtte han c. 7 tommer under græstor- 

 ven paa sverdet, øksen, knivbladet og stykker av 

 heinen. Efterat disse saker var indsendt til 

 museet, blev der foretat en omhyggelig eftergravning. Det viste 

 sig herunder at der i det faste fjeld, som kun laa 3 tommer dypere 

 end de fundne gjenstande, var en som det syntes tildels med flid 

 utgravet fordypning paa et par alens længde og c. 18 tommers 

 bredde. I denne fordypning var jorden steikt kulholdig og opblan- 

 det med brændte ben, hvorav dog adskillige var ganske opmarnet, 

 saa de ikke lot sig samle op. Herover hadde jernsakerne ligget i 

 række tæt ved hverandre. Ved yderligere at sigte jorden fandtes 

 dernæst brudstkr. av skjoldbulen, flere stkr. av heinen, kambiterne 

 og ildflinten. Endvidere kunde det sees at jorden paa sine steder 

 var rod og mættet av optæret jern, som paa et sted hadde form av 

 en spydspids. 1 saa fald tør denne antages at ha været 

 ubrændt. Det har ogsaa tidligere forekommet at spydspidsen i en 

 brandgrav har manglet det for de øvrige jernsaker karakteristiske 

 glodeskal, og av den grund har været sterkere angrepet av rust. 

 A årsaken hertil er aabenbart den at spydspidsen paa grund av 

 spydets længde har ligget i likbaalets utkant, og derfor enten kun 

 litet eller slet ikke har været berørt av ilden, Blandt de øvrige helt 

 optærte jernsaker maa man ogsaa søke det til flintstykket hørende 

 i 1 d s t a a 1. Pundet kan dateres til ældre vikingetid. Fra Sand- 

 nes kj endes tidligere en skaalspænde f. 1831 i en gravhaug og nu i 



