1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØER 59 



der et overgangsparti med grupper av Sphagniim platyphyllum og 

 recurvum, Drepanocladus exannulatus samt Scapania irrigua. 

 Dette forer over i en 



3) Comarum — Eriophorum angustifolium — Carex canescens 

 association med de samme moser som ovenfor nævnt. Her- 

 fra blev der tat 20 prover: 



Comarum palustre 19 Carex Goodenoughii 3 



Eriophorum angustifolium 18 Viola palustris 2 



Carex canescens 11 Sagina procumbens 2 



Sphagnum plahjphyllum 19 Carex rostrata 2 



Drepanocladus exannulatus 19 Taraxacum officinale 1 



Aneura pingnis 17 Seir pus pcduster 1 



Scapania irrigua 15 Raminculus Flammula 1 



Hippuris uulgaris 8 Sphagnum recurvum 8 



Juncus alpinus 5 — squarrosum 5 



Montia fontana 4 Cephaloziella Hampeana var. 



Galium palustre 4 erosa 4 



Denne association gik gradvis over i en mindre hydrofil, en 



4) Carex Goodenoughii — Comarum — Drepanocladus exannu- 

 latus — Aneura pinguis association, som var overordentlig 

 artsfattig og homogen. Herfra blev der tat 10 prover: 



Carex Goodenoughii 10 Sagina procumbens 1 



Comarum palustre 8 Galium palustre 1 



Drepanocladus exannulatus 8 Acrocladium cuspidatum 4 



Aneura pinguis 5 Mnium hornum 2 



Seir pus paluster 1 Sphagnum platyphyllum 2 



Eriophorum angustifolium 1 Cephaloziella Hampeana 



Juncus alpinus 3 var. erosa 1 



Montia fontana 1 



Denne association laa noget hoiere end de foregaaende og i den 

 fandtes tuer av 1 y n g h e d e; tuedannelsen syntes at begynde 

 omkring Carex individene. Vi kan derfor opfore 



5) Lyngheden som sidste led i rælvken. 



Denne serie udmerker sig særlig derved at der er en slags 1 ik e- 

 V e g t mellem Sphagna og Amblystegia, ialfald i association 3. 

 Imidlertid horer Sphagnum platyphyllum med til «lavmos»- 

 Sphagna (cfr. Melin op. cit.), og Sph. recurvum optraalte paa 

 Urboene flere steds i græsmyrer, saa den kan neppe hore med til 

 de mest utprægede «h o i m o s e»-Sphagna (cfr. p. 40). Eien- 

 dommelig nok spiller Sphagna igjen en mere beskeden rolle i den 

 efterfolgende association (4), hvor Drepanocladus excmnulatus 

 dominerer. Og det er dette som stiller saken i et eget lys; ti det 



