1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØEK 79 



nenes, og formationenes optræden kan ogsaa der i det store og hele 

 paavises at avhænge av de samme faktorer som virker bestemmende 

 under mindre extreme forhold. Og naar man erindrer hvilke 

 «outrerede» livskaar der bydes planterne i saadanne insulære 

 kyststrok, hvor ensidige klimatforhold ofte er kombineret med 

 lignende edafiske, saa er det jo i grunden iklie saa merkelig at 

 mange arter opforer sig anderledes i et saadant milieu end i det 

 vanlige, mindre extreme. At disse «undtagelser» ofte virker for- 

 bausende og uforstaaelige, viser eller kan ialfald tyde paa at vore 

 erfaringer angaaende de enkelte arters økologi er meget mangel- 

 fulde eller ensidige. — At desuten de lettere (eller rettere sagt 

 særegne) konkurrenceforhold maa spille en ganske stor rolle, kan 

 neppe betviles. Den for omtalte masseoptræden av Sedum angli- 

 ciim o. a. paa naken torvjord (cfr. p. 71) bor taes som et fingerpek i 

 den retning. — En ting som ogsaa maa taes i betragtning her, er 

 oenes alder; jo yngre en ø er, desto mere broget er dens vege- 

 tationsforhold; der er ikke kommet nogen «likevegt» istand, konkur- 

 rencen artene imellem er ikke avsluttet, associationsserierne har 

 endda ikke naadd climax, o. s. v. Helhetsbilledet er saa at si endda 

 ikke fixeret. — Naar en o dukker op av havet, stilles der «ny jord» til 

 planternes disposition, og mens vegetationens utvikling paa «ny 

 jord» i indlandet relativt hurtig kommer til sin avslutning fordi 

 der ingen hemmende kræfter gives, saa kan den samme proces ta 

 ganske anderledes rummelig tid i en pelagisk ogruppe, hvor fro- 

 spredningen blir et chancespil, og hvor alskens tilfældigheter spiller 

 ind og virker retarderende. ^ — I Froan, Mausund og Sulen synes 

 planteveksten ialfald paa de storre øer at være kommet til en 

 «likevegt»; det er ikke sandsynlig at der under de i nutiden her- 

 skende klimatforhold vil ske nogen større forandringer i vegetatio- 

 nens helhetspræg, at der vil kunne opstaa nye formationstyper ad 

 naturlig vei. Planteveksten paa disse utoer synes at ha utrettet 

 hvad den i det hele tat magter; vi kjender det slutresultat som 

 associationsseriernes utvikling vil fore til. — Dette forhold 

 bor vistnok sees i lys av øenes kvartærhistørie; som i det 

 geologiske avsnit meddelt, er der flere ting søm tyder paa at ialfald 

 de større øer har ligget øver havet gjennem langvarige tidsrum. 



V. Krat. 



Skog fandtes ikke nogensteds i Froan, Mausund, Sulen eller paa 

 Froya. Paa denne sidste o har man imidlertid fundet træstammer 

 og rotter i myrene, hvilket viser at der engang har været skøg.^) Det 

 er vel neppe sandsynlig at denne har været videre veksterlig. — I 

 skjærgaarden utenfor Frøya finder man ikke trærester i torvlagene, 

 bare røtter og kvisler av vidjer (Salix aurita). 



^) cfr. Helland: S. Trondhjenis amt II, p. 106. 



