1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØER 89 



Juniperus coinmunis var overordentlig liten og lav paa 

 Frooene, hvilket vistnok i forste række skyldes sauenes avklipning; 

 disse dyr vraker ildve engang den sletteste vegetabilske fode. 



Blechnum spicant, som jo er en karaktervekst i kyststrøkenes 

 lyngheier, var ret alniindelig i Mausund, men ellers sparsom i sin 

 forekomst. 



Carex pilulifera horte ogsaa med til de planter som man hyppig 

 traf i lyngmarkene. 



Av «sjeldenheter» som er bemerket i Calluna-heden vil jeg 

 nævne: 



Antennaria dioica Platanthera bifolia 



Listera cordata Rubus saxatilis 



x\t Listera cordata findes saa langt ute i skjærgaarden, er hoist 

 forunderlig. Jeg saa i det hele tat bare 2 eks. i en fugtig hede paa 

 Sørburø. — Inspektør Kaalaas har imidlertid fortalt mig at 

 han under sine bryologiske studiereiser paa vestlandet flere sted^i 

 har observeret planten ute i havskjærene. 



A\ kryptogamerne vil jeg blot nævne Nephroma arcticum; den 

 dominerte paa flere av oene flækvis paa lysaapen bund med 

 spredt lyngbevoksning. 



Ved en tidligere anledning har jeg skildret hvordan «ny jord» 

 opstaar ved torvstikningen, og hvorledes enkelte chomofyter flore- 

 rer paa saadan naken torvgrund. Imidlertid synes Calluna-heden at 

 regenerere sig selv etter nogen aars forløp, ialfald hvor de blottede 

 arealer ikke er altfor store. Men i Mausund lot det til at Digitalis, 

 Sedum anglicum, Sagina subulata, og Juncus bufontus-associatio- 

 nene kunde holde sig uforandret i lang tid. 



Et træk ved lyngheden som ogsaa fortjener at fremhæves, er 

 lavartenes underordnede stilling i forhold til moserne. I vore 

 fjeldtrakter er forholdet omvendt; her spiller laverne en meget 

 fremtrædende rolle i lyngheden, særlig C/adina-artene, Stereocau- 

 lon, Cetraria-arter o. a.^) Paa Frooene var det paafaldende hvor- 

 dan særlig Cladinaerne var svakt utviklet. 



VII. Halofytsamfund. 



Tiltrods for at alle de undersokte oer gjennemgaaende var 

 meget lave, hadde de fleste en utpræget steil kyst. Rent undtagel- 

 sesvis skraanet berggrunden langsomt og jevnt ut i havet. I over- 



^) cfr. Hanna Resyoll-Holmsen: Om vegetationen ved Tessevand i 

 Lom, og Statistiske undersøkelser fra Foldalsfjeldene. Videnskapssel- 

 skapels skrifter I Math. naturv. klasse 1912, no. 16 og 1914 no. 7. 



