1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØER 105 



længst nord i ogruppen, fandt jeg Carex salina, Atriplex littorale og 

 Ranunculus sceleratus paa gruset strand. Den nævnte Atriplex- 

 art fandt jeg ellers kun i Sulen.- — Paa N o r d o vokste ogsaa 

 Festuca elatior og paa S a u ø Stellaria crassifolia paa lignende 

 lokaliteter. — Man vil av det foregaaende se at hapaxanthene 

 spiller en fremtrædende rolle i strandvoldenes og særlig tanghau- 

 genes vegetation. Dette er jo en kjendt og ofte nok omtalt sak, 

 som er let forstaaelig naar undergrundens natur taes i betragtning. 



I rigtig grove strandvolder vokste følgende: 

 Haloscias scoticum Archangelica Uttoralis 



Scutellaria galericulata Aster Tripolium 



samt mange av de for nævnte arter. 



Jeg vil paa dette sted ogsaa gjore opmerksom paa den eien- 

 dommelighet, at de 3 typiske strandplanter: Halianthus peploides. 

 Silene maritima, og Stenhammaria maritima ikke var til at opdage 

 paa en eneste én av de undersøkte oer. Disse vakancer kan umulig 

 bero paa manglende edafiske forhold, men maa vistnok forklares 

 paa anden maate (cfr. p. 140). 



E. Strandk lipper. 



Der gives neppe noget sted hvor man bedre kan studere lov- 

 mæssigheten i naturen, end strandklipperne langs vøre kyster. 

 Vegetationens bæltevise anordning er her saa paafaldende at alle 

 maa lægge merke til den, selv øm plantesamfundenes konstituen- 

 ter ofte er uanseelige kryptogamer, som i og for sig er lite egnet til at 

 vække øpsigt og paakalde interesse hos folk flest. Det søm kanske 

 først fanger øpmerksomheten er algebælterne. Paa Frøøene 

 var disse ganske pragtfuldt utviklet; enkelte skjær derute er 

 simpelthen et Eldorado før algøløger, som vil studere zonatiøneii 

 og de mange interessante spørsmaal der knytter sig til den. Men 

 ogsaa like n-b æ 1 1 e r n e var sterkt ioinefaldende. Som bekjendt 

 har Warming^) adskilt 3 saadanne, som alle har sine karakter- 

 planter. 



1) Maura-bæltet, efter den mørke Verrucaria maura, som 

 farver klipperne helt sorte; hitop naar bølgerne ved flodtid. 



2) Placødium-bæltet, efter den gule skorpelav Placo- 

 dium (= Caloplaca) murorum. Dette er hoiere end foregaaende 

 og overstænkes kun av brændingen. Det kunde ogsaa opkaldes 

 efter Xanthoria parietina, da denne lav netop her forekommer i 

 mængde. 



^) Dansk plantevekst I. Strandvegetationen, p. 18. Kjøbenhavn og 

 Kristiania 1906. 



