1916] PLANTEVEKSTEN PAA FROØENE OG NÆRLIGGENDE ØER 115 



Saxifraga aizoides: En oi Selvær. Ikke i Trænen, Væro 

 eller Rost. 

 — oppositifolia: En oi Selvær. Ikke i Trænen, 

 Væro eller Rost. 

 Alchemilla alpina: Trænen, Selvær, Væro, ikke Rost. 

 Saussurea alpina: En o paa Rost, en o i Selvær. 



Overensstemmelsen maa sies at være god naar man tar i 

 betragtning at disse oer ligger langt nordligere end Frooene. Sær- 

 lig er det bemerkelsesværdig at de allerfleste mangler paa Rost, 

 som er Norges mest pelagiske ogruppe. 



Hvad endelig de 5 arter angaar som optrær paa Frooene, saa 

 cpgives Draba incana og Rhodiola rosea for alle de pelagiske oer; 

 Salix lapponum er ovenfor nævnt. Arctostaphylos alpina fins paa 

 Trænen og Værø, men il<Jke paa Røst. Salix myrsinitea 

 optrær aldrig i de egentlige kyststrøk og indtar derfor en særstil- 

 ling; den vil bli omtalt nærmere nedenfor. 



Av det ovenfor anførte fremgaar med al ønskelig tydelighet at 

 en række fjeldplanter, som er almin delige i 

 kysttraktene og ofte gaar ut til de ytre oer, 

 mangler paa de pelagisk e.^) I og for sig er der ikke 

 noget særlig paafaldende ved dette; den samme historie gjentar sig 

 hvilken plantegruppe vi end tar for os. Men sporsmaalet er: kan 

 disse eiendommeligheter ved fjeldpla niernes 

 utbredelse paa nogen maate bidra tilforstaael- 

 sen av de sammes forekomst langs vor vestkyst? 



En lang række botanikere har i tidens løp været inde paa 

 disse ting, i almindelighet kun «en passant», uten egentlig at ta 

 problemet op til behandling i hele dets bredde. — Allerede 

 Sommerfelt) hadde dannet sig en mening herom; han skriver 

 1828: «Paa Osteroen (nær Bergen) saae jeg første gang som vild- 

 voxende Caprifolien Lonicera Periclymenum, og det i selskab med 

 Alchemilla alpina, Cornus suecica, Rhodiola og Festuca vivipara. 

 som skulde vidne om en alpinsk natur, men som dog kun vidhé 

 om kolde fugtige sommere ligesom hiin om milde vintre». Harii 

 søker altsaa forklaringen i det maritime klimat. — Det samme gjør 

 Norman;-^) han uttaler 1855:. »Men den samme sommertempera- 

 tur (): den lave) skulde synes at passe ganske vel for vøre arktisk - 



^; Paa Utsire, en meget pelagisk ø sydvest for Haugesund, hvis 

 vegetation jeg undersøkte i juli 1916, bemerkedes av fjeldplanter bare 

 Rhodiola (samt Poa alpina og Festuca ovina* vivipara). Paa kalkøen 

 Møgster 5'tterst i Bergensskjærgaarden notertes under naturforsker- 

 møtets excursion 17 juli 1916 kun Rhodiola og Draba incana (samt Poa 

 alpina og Festuca ovina'' vivipara). 



^) Bemærkninger paa en bot. Excursion ti! Bergens stift 1828. Mag. 

 f. Natv. Bd. 9, p. 7. 



^) Botanisk reise i et strøg af kysten niellem Stavanger og Bergen. 

 Nyt Mag. f. Natv., Bd. 8, 1855,' p. 280. 



