ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1901, N:0 1. 69 



taggar; bladen 3 — 5-fingrade, pä båda sidor gröna; uddbladet 

 rundadt, bredast på midten, med något hjärtlik bas. Blomställ- 

 ning kort, med länga gråfiltade blomskaft, utan eller med kort- 

 skaftade giandler. Kronbladen stora, bredt äggrunda, blekröda. 

 Små frukter, vanligen få. 



Förekommer: hufvudsakligen i Romeletrakten, der den 

 är ganska ymnig kring Yddingesjön såsom vid Holmeja, 

 Yddinge, Bökeberg, Roslätt, Torup, Näsbyholm; på 

 Linderödsåsen fierestädes mellan Degeberga och Maltes- 

 holm; på KuUahalfön mellan Södåkra och Glimminge. 



R. * Mortensenii, som redan för omkring femton år sedan 

 af Friderichsen och Gelert urskildes i Danmark, anses af 

 sina namngifvare vara identisk med den i Bohuslän allmänt 

 förekommande R. maximus v. raduloides F. Aresch. [R. rosan- 

 tlius LiNDEB. var. leio-carpus LiNDEB.). Ehuru dessa former utan 

 tvifvel äro närbeslägtade, torde de dock böra hållas åtskilda, då 

 hos bohusländska R. raduloides turionbladens uddblad är djupt 

 hjertlikt och bladen för öfrigt på undersidan klädda af en tät 

 hårfilt. Med större skäl skulle man kunna föra R. Mortensenii 

 till den af G. Braun från Harz beskrifna R. dumetorum Whe. 

 v. orthostacliys G. Braun, som synes ega en vidsträckt utbred- 

 ning i norra och mellersta Tyskland. 



13. iu. maximus F. Aresch. var. egTeg-iusculus F. & G. 



— Turioner kantiga eller fårade, blad temligen, små på under- 

 sidan ofta gråaktigt filtludna, med rombiskt uddblad; blomställ- 

 ning ofta förlängd, bladig. — Charlottenlund på hafsstranden 

 (1889). Enligt F. & G. fierestädes i Danmark; på Rügen vid 

 Sassnitz (förf. 1898). 



14. R. maximus F. Aresch. var. stipularis ¥. Aresch. 



— Med säkerhet hittills endast känd från Pålsjö och Höganäs. 

 Nya lokaler: Hittarp, Allerums skogshus, båda i nordvestra 

 Skåne. — utbredning för öfrigt obekant. 



15. R. maximus F. Aresch. var. rotundifolius F. Aresch. 



— Utom pä den klassiska lokalen i närheten af Stenshufvud 

 har jag anträffat denna form mellan BaskemöUa och Wik 



