ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1901, N:0 1. 83 



och Hallandsås tor att åter uppträda i mellersta Halland. B. 

 Balfourianus, som är spridd i Danmark och hela Nordtyskland, 

 är i Skåne inskränkt till nordvestra delen. Y^n a.i)v\a.u coryUfoUus- 

 form, R. serrulatus LiNDEB., som likaledes är ytterst vanlig i 

 norra och mellersta Tyskland, gör ett språng öfver hela Skåne 

 och uppträder först i norra Halland. R. halmsiensis v. suhnitidus 

 uppträder pä sydsidan af Kullaberg, saknas på Hallandsås och 

 Söderåsen, men återfinnes i södra Skåne vid Torup. R. insu- 

 ■ laris, som utgör det karakteristiska elementet för Romeleåsens 

 östra sida, saknas fullkomligt på Linderödsåsen och Söderåsen, 

 men återfinnes på Kullahalfön, liksom den äfven är utbredd i 

 Danmark och Nordtyskland. De på kontinenten mycket ut- 

 bredda R. thyrsoideus och R. sulcatus finnas i Skåne endast i 

 trakten kring Stenshufvud, men uppträda båda längre norrut 

 såväl på östra som vestra kusten af skandinaviska halfön. 



Dessa exempel, hvilkas antal lätt skulle kunna ökas, visa 

 tydligt, att det med afseende på Rubus-SivterusiS utbredning i 

 Skåne råder en viss nyckfullhet, som är främmande för flertalet 

 skandinaviska slägten. Man får ovilkorligen det intrycket, att 

 dessa med så stora geografiska mellanrum uppträdande former i 

 sjelfVa verket äro att betrakta som pionierer för en inom en 

 icke alltför aflägsen tid påbörjad invandring. Äfven om man 

 tar hänsyn till att i^itöt^s-arternas spridning hutVudsakligen torde 

 utföras af fåglar, så räcker detta dock ej till att förklara det 

 paradoxa i många Rubusformers utbredning. Detta blir deremot 

 till en viss grad begripligt, om vi antaga, att vi stå inför en 

 växtgrupp, som just är i begrepp att göra en invasion på vår 

 halfö. 



Detta antagande upphöjes till full visshet genom direkta 

 iakttagelser i naturen. I en föregående uppsats har jag anfört, 

 hurusom R. dumetornm v. nudus och v. tiliaceus samt R. ha- 

 lmsiensis v. flitens på sista decenniet högst betydligt utvidgat sin 

 terräng i nordvestra Skåne. Neuman har i en intressant upp- 

 sats 1) skildrat den märkliga invasion, som R. hallandicus sedan 



^) Om tvenne Rubi från mellersta Halland. Bot. Not, 1887. 



