ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1901, N:0 5. 353 



rummets alla riktningar. I kuben däremot hafva vi, ifrån medel- 

 punkten räknadt, en större materiemassa ut emot de 8 hörnen 

 och de 12 kanterna än ut emot de 6 sidorna. Om vi nu tänka 

 oss den tredje kroppen inom den klotformiga kroppens attrak- 

 tionssfer, så verkar attraktionen ifrån kulan tydligen lika i rum- 

 mets alla riktningar: huru kulan än vändes, så är det lika stor 

 materiemassa, som på lika sätt verkar attraherande. Här blir 

 därföre attraktionens storlek endast beroende af det afstånd, på 

 hvilket det attraherade föremålet befinner sig till det attraherande, 

 men icke af det sätt, på hvilket det senare vändes. Med kuben 

 blir förhållandet däremot ett annat. Ställes här den attraherade 

 (tredje) kroppen på ett visst afstånd ifrån kubens medelpunkt 

 (tyngdpunkt), så blir det med hänsyn till attraktionens sätt att 

 verka icke likgiltigt, huru kuben vändes. Vändes en af de sex 

 sidorna emot det attraherade föremålet, så blir det, ifrån medel- 

 punkten räknadt, en mindre materiemassa, som ligger i linien 

 emellan de båda kropparnes medelpunkter, och afståndet emellan 

 kubens attraherande massa och det attraherade föremålet blir 

 större, än om ett af de åtta hörnen vändes emot föremålet. På 

 stora afstånd gör sig denna olikhet icke mycket gällande, men 

 i samma mån som kropparne närma sig hvarandra, blir denna 

 olikhet uti sättet för attraktionens verkan allt mer och mer 

 framträdande. 



Gifver oss nu den kännedom, som vi ega om materien och 

 dess olika föreningsformer, större skäl för det antagandet, att 

 formen af de partiklar, som vi kalla atomer, är en och den- 

 samma och att atomernas olikheter hos de olika elementen äro 

 förorsakade af en olika natur hos dessa senare, eller för det 

 antagandet, att elementen allesammans äro af samma natur, en 

 och samma materie, men med olika former och med en däraf 

 betingad olikhet i sättet att verka på hvarandra? 



Vid isolering af kemiskt rena kroppar, det må vara s. k. 

 enkla kroppar (grundämnen) eller kemiska föreningar, erhållas 

 dessa alltid, då de ur en lösning långsamt antaga fast form, 

 såsom kristaller, utbildade efter vissa bestämda lagar. Dessa 



