ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 901 , NIO 5. 357 



riktig, icke finnas några 1-värdiga, 2-värdiga eller 3-värdiga 

 atomer. Det minsta antalet hörn (kemiska angreppspunkter), 

 som teoretiskt vore möjligt i en polyédrisk kropp, är 4 i tetrae- 

 dern, eller, om man tar endast det holoédriskt reguliera systemet,. 

 6 i Oktaedern. 



Med ett dylikt antagande blir det också lätt att förklara 

 det eljes oförklarliga förhällandet, att ett och samma grundämne 

 under olika förhållanden kan uppträda med olika valenser. Om 

 vi t. ex. skulle antaga, att klorseriens element hafva formen af 

 hexakisoktaeder, väteseriens grundämnen formen af oktaeder och 

 syreseriens grundämnen formen af tetrakishexaéder, så är det 

 med en blick på dessa kristallformer lätt att inse, att det skulle 

 blifva det naturligaste, att en oktaeder (t. ex. en atom väte) 

 med sina sex hörn förenade sig med hexakisoktaedern (t. ex. en 

 atom klor) med just dennes motsvarande sex oktaederhörn. Med 

 tetrakishexaedern (t. ex. en atom syre) har hexakisoktaedern 

 (en atom klor) inga hörn så utprägladt motsvariga, och här blifva 

 därföre flere kombinationer möjliga; det ena grundämnet kan 

 binda det andra med attraktionen fördelad på ett större eller mindre 

 antal af de förefintliga hörnen (med flere eller färre valenser). 



Likaså framgår utaf detta betraktelsesätt utan vidare, hvar- 

 före, då ett och samma grundämne uppträder med olika antal 

 valenser, de föreningar äro de beständigaste, d. v. s. med den 

 kemiska kraften (attraktionen emellan atomerna) störst, i hvilka 

 grundämnet ingår med det minsta valenstalet: attraktionen är 

 där fördelad på ett mindre antal punkter än i de föreningar, i 

 hvilka grundämnet ingår med ett större antal valenser. Förutom 

 att attraktionen i senare fallet blir fördelad pä flere punkter, så 

 att t. ex. i en tetrakishexaéder denna blir fördelad på 14 punk- 

 ter, då kraften får verka genom alla förefintliga hörn, på 8 

 punkter, då den verkar genom så att säga hexaederhörnen och 

 på 6 punkter, då den verkar endast genom så att säga tetra- 

 kishörnen; så blir också afståndet till de attraherade atomerna 

 större i förra fallet, då attraktionen uppdelas på alla förefint- 

 liga hörnen, än i senare fallet, då kraften verkar genom ett. 



