ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1901, N:0 5. 363 



vis ei)kiare formerna uti kristallsystemet, livilka hafva det minsta 

 antalet hörn, kanter och ytor; och att de element åter, som 

 hafva det högsta antalet valenser, motsvara de mera komplice- 

 cerade formerna, som hafva det högsta antalet hörn, kanter och 

 ytor. Den nya synpunktens pröfvande möter emellertid många 

 svårigheter, då valensernas antal vid detta betraktelsesätt kom- 

 mer att blifva ett helt annat än det hittills antagna, och atom- 

 vigterna på grund däraf också i de olika fallen måste beräknas 

 i enlighet med de konsekvenser, som däraf föranledas. 



Såvidt jag hittills kunnat finna, motsvara de olika element- 

 serierna följande kristall former: 



1. väteseriens element — oktaéder-form, 



2. berylliumseriens d:o — ikositetraeder-form, 



3. borseriens d:o — rombdodekaeder-form, 



4. kolseriens d:o — hexaéder-form, 



5. kväfveseriens d:o — triakisoktaeder-form, 



6. syreseriens d:o — tetrakishexaeder-forra, 



7. fluorseriens d:o — hexakisoktaeder-form. 



Den åttonde seriens element skulle vara att hänföra till dem 

 af ofvanstående grupper, som hafva ett växlande parameterför- 

 hållande. 



Af dessa serier anser jag n:o 1, 3, 5 och 7 för säkrast. 

 Seriernas 2, 4 och 6 inbördes ställning med hänsyn till formen 

 kommer kanske vid en noggrannare granskning att visa sig vara 

 en annan. 



Vid uppgörandet af ofvanstående lista har hänsyn i främsta 

 rummet tagits till valensen och de kemiska egenskaperna i öfrigt, 

 men i andra rummet äfven till en del fysikaliska och kristallo- 

 grafiska förhållanden. Naturligtvis har, såsom ofvan antydts, 

 nödig hänsyn tagits äfven till en del andra förhållanden, t. ex. 

 att de hittills antagna atomvigternas storlek står i närmaste 

 samband med de mer eller mindre riktiga antagandena beträffande 

 valensen, och att atomvigterna inom de olika grupperna därför 

 måste ändras i enlighet med de nya stereokemiska valenserna. 



