470 EKBOM, SVAFVELDIOXIDS INVERKAN PÅ DIAZOFÖRENINGAR. 



I kolfven kvarstannade 0.35 gr.; denna kvantitet omkristailisera- 

 des ur isättika samt gaf såsom i exp. 1 kristaller med smtpkt 

 179° — 180' C. Vid koncentrering af moderluten till de 1.19 gr. 

 utföll inalles 0.17 gr. af det i brunhvita nålar kristalliserande 

 ämnet (jfr exp. 1). Moderluten efter de 0.17 gr. gaf vid af- 

 dunstning en i vatten löslig, i nålar kristalliserande substans. 

 Lösningen af denna försattes som förut med kaliumkarbonat; 

 därvid utvecklades koldioxid, men någon ammoniaklukt förmärk- 

 tes ej. Då denna lösning afdunstades, utkristalliserade taflor 

 (= 0.91 gr.). 



Vi se af experimeyiten 1 och 2, att vid inverkan af Mor- 

 vätesyra bildas tre produkter: 1) Ett ämne med smtpkt 83' — 

 84° C. 2) Ett ämne med smtpkt 179°— 180° C. 3) Ett i nålar 

 kristalliserande ämne. 



A material från experimenten 1 och 2, torkadt till konstant 

 vikt öfver svafvelsyra, gjordes följande analyser. 



Analyser på j^rodukten med smältpunkt 83° — 84° C: 



1) 0.1169 gr. gaf vid förbränning 0.0332 gr. H2O (= 0.00368 

 gr. H2) samt 0.1923 gr. COo (=0.052445 gr. C.) 



2) 0.1341 gr. gaf vid förbränning enligt Klasons metod 

 0.1189 gr. AgCl. 



I procent: 



C 



44.9 



H 



3.1 



Cl 



21:9 



Dessa analyser, hvilka utfördes å destillationsprodukten, 

 kunna ju ej gifva så goda värden, men visa dock tydligt, 

 att produkten med smältpunkt 83°— 84' C. utgöres af p-nitro- 

 klorbenzol (C = 45.7^^, H = 2.6?^ Cl=22.5 »/.). Denna förenings 

 egenskaper stämma ock öfverens med destillationsproduktens. 



Analyser å produkten med smältpunkt 179° — 180° C: 

 1) 0.1008 gr. gaf 0.0354 gr. H2O (= 0.00393 gr. H,) samt 

 0.1586 gr. CO., (= 0.043254 gr. C). 



