574 ASTRID CLEVE, BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM YTTERBIUM. 



vikten i de första fraktionerna hastigt och betydligt. Sedan alla 

 dylika fraktioner fråntagits och sammanförts, utgjorde de rå- 

 materialet för Skandiums framställning. Följande år publicerade 

 Nilson en ny uppsats öfver ytterbium. i) Han hade då lyckats 

 uppdrifva sitt förråd af den sällsynta jorden till 20 gr. och fast- 

 ställde, efter omsorgsfullt frånskiljande af skandium samt rening 

 för öfrigt, atomvikten till 173,01 -), hvilket tal fortsatta afdrif- 

 ningar ej förmådde ändra. 



Förutom oxiden framställde Nilson hydratet, nitratet, sul- 

 fatet, det sura selenitet samt oxalatet, af hvilka de tre sist- 

 nämnda analyserades. Kort tid efteråt beskrefs ytterbiums gnist- 

 spektrum af Prof. Thalén. ^) Härmed torde förteckningen på 

 hvad hittills offentliggjorts öfver ytterbiums egenskaper vara i 

 hufvudsak fullständig. 



Man visste således, tack vare Nilsons ytterst noggranna, 

 men på grund af materialets sparsamhet föga omfattande under- 

 sökningar, att ytterbium hörde till de typiskt trivalenta jordart- 

 metallerna, för hvilka det sura selenitet är karakteristiskt, samt 

 bland dessa ägde den högsta kända atom vikten. 



I några få punkter säkert karakteriseradt redan för 20 år 

 sedan men för öfrigt så godt som okändt, inbjöd ytterbium till 

 förnyade undersökningar. Ju bättre och fullständigare kunskap 

 vi erhålla om hvarje enskildt element, desto klarare insikt kunna 

 vi vänta i frågan om de sällsynta jordarternas inbördes släkt- 

 skap. Det syntes mig därför önskvärdt att till raden af de 

 monografier af sällsynta jordarter, vi hittills äga, lägga några 

 om än i mycket ofullständiga bidrag till ytterbiums kemi. Ett 

 tillfälle härtill erbjöd sig, när de ansenliga kvantiteter ytterjord, 

 öfver hvilka Upsala kemiska universitetslaboratorium förfogar, 

 välvilligt ställdes till min disposition i och för förarbetning på 

 ytterbin. 



M Om ytterbiums atomvigt, Öfv. K. Vet.-Alt. Förh. 1880, N:o 6. 

 ^) Att Nilson tidigare fiitt det högre talet 174 berodde på förorening af 

 små miingder platina frun aldrifuingHskälarna. 



3) Öfv. K. Vet.-Ak. Förh. 1881, N:o 6, p. 16. 



