ÖFVERSIGT AF K. VETENSK. AKAD. FÖRHANDLINGAR 1901, N:0 7. 575 



Jag begagnar här tillfället att tacka de herrar institutions- 

 prefekter, som genom tillhandahållande af material samt genom 

 rad och bistånd främjat arbetet, nämligen min fader. Professor 

 P. T. Cleve och Professor O. Pettersson. För värdefull hjälp 

 vid de fysikaliska undersökningarna stannar jag i förbindelse 

 till Dr. H. V. Euler. 



Undersökningen är utförd på Stockholms Högskolas kemi- 

 ska institut samt, hvad bestämningarna af den elektrolytiska 

 ledningsförmågan beträffar, på högskolans fysiska institut. 



II. Framställning- af rent material. Är Tb ett 

 element? Atomvikt och valens. 



Det af mig använda utgångsmaterialet bestod af en till 

 flera kilo uppgående kvantitet ytterjordar, härstammande från 

 en mängd olika mineral. Alla ceritoxider voro förut aflägsnade 

 genom behandling med K2SO4. 



Materialets bearbetning sönderföll i två afdelningar. Först 

 afskildes hufvudmassan af ytterbium genom Marignacs välkända 

 metod, hvilken enligt Nilson är den Bunsenska i detta fall öfver- 

 lägsen. Man lyckas tämligen hastigt separera ut råytterbinet, om 

 nitratens upphettning afbrytes vid tämligen lättrörlig konsistens 

 så länge yttrium och holmiura ännu förekomma riktigt, men 

 drifves allt längre och slutligen tills massan blifvit nästan fast, 

 i den mån ytterbiummängden tilltager. I allmänhet underka- 

 stades hvarje större portion tvänne på hvarandra följande af- 

 drifningar och sedan förenades de i spektroskopiskt hänseende 

 öfverensstämmande fraktionerna, ungefär efter skemat 



/3a' ^ 

 -. / \ / . o- s- v. 



\2c 4 a"'b"' 



Genom nitratafdrifningsmetoden, som i andra fall, t. ex. för 

 åtskiljande af erbium och holmium, är ytterst tidsödande och 

 föga effektiv, kan ytterbium relativt snart befrias från stora 



