ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1901, N:0 7. 57& 



dock vanligen efter stark blästring en svagt gulbrun anstryk- 

 ning, som möjligen härrör från små spär af tulium. Mindre 

 rena preparat äro mörkare. Oxiden angripes i allmänhet rätt 

 svårt af syror; i svagare syror såsom t. ex, ättiksyra är den 

 olöslig och visar sig äfven mycket resistent mot inverkan af 

 syreanhydrider i glödningshetta. Visar ej radioaktivitet, enligt 

 benägen uppgift af Dr. v. Euler. 



Ytterbiumklorid. 

 YbCij + 6H2O. 



Framställes lämpligen genom upplösning i ytterbin i varm 

 konc. saltsyra under samtidig inledning af gasformigt klorväte 

 till full mättning. Saltet kristalliserar då vid afsvalning i vackra, 

 snedvinkliga prisraer, som äro ytterst lättlösliga och flyta sön- 

 der i luften. Vittrar ej öfver svafvelsyra eller öfver kalk och 

 kan upphettas till 70° utan att förändras, men förlorar långsamt 

 vatten vid 100\ Vid glödgning bortgår all klor. 



Analys: 



1) 0,9082 gr. vid 70" torkadt salt gaf 0,4631 gr. YbjOg. 



2) 0,7313 gr. öfver CaO torkadt salt gaf 0,8141 gr. AgCL 

 I procent: 



Bei-, för YbCls + (5H.0: Funuet: 



I II 



Yb 



173,1 



— 44,66 



CI3 



106,35 



— 27,44 



6H2O 



108,12 



— 27,90 



44,78 



27,52 



387,57 100,00 



Spec. vikt och molekidarvolym. 



1) 1,2550 gr., sp. v. 2,570 



2) 1,1056 gr., sp. v. 2,580 



Medeltal 2,575 

 Mol. volym 150,5. 



