662 MÖRNER OCH VESTERGREN, FRI OXALSYRA INOM VÄXTRIKET. 



raentel detalj publicerade — uppgift är enda källan till den i 

 senare utgifna handböcker stundom förekommande upplysningen, 

 att oxalsyra blifvit påvisad i fritt tillstånd som växtbeståndsdel, 

 nämligen hos Boletus sulfureus. Under sådana förhållanden är 

 det förklarligt, att Schenk i sin stora »Handbuch der Botanik» 

 (Breslau 1890) betecknar förekomsten af fri oxalsyra uti växt- 

 cellens innehåll eller bland dennas utsöndringsprodukter såsom 

 »nicht erwiesen» (Del 4, sid. 398) resp. »noch nicht in keinem 

 Fall exact erwiesen» (sid. 454). Frågan synes sålunda väl vara 

 i behof af vidare utredning. 



Ett litet bidrag — framsprunget ur en tillfälligtvis gjord 

 observation — må härmed lemnas. 



Vid besök (Aug. 1899) i en djupt liggande, mörk och sval 

 källare ^) påträffade jag en rent hvit, bomuilsliknande svamp, 

 hvars saft frapperade genom sin intensivt sura smak. Sedan 

 preliminär undersökning utvisat, att denna saft blåfärgade kongo- 

 papper och vid pröfning med lösligt kalksalt gaf starkt utslag 

 för oxalsyra, tillvaratogs allt det för tillfället tillgängliga svamp- 

 materialet, som vid pressning lemnade 60 c. c. tunnflytande, 

 nästan färglös saft (10 c.c. erfordrade till neutralisering 28,8 c.c. 

 n/20 alkali). Sedan den filtrerade vätskan koncentrerats och af- 

 kylts, afsatte sig kristaller i riklig mängd, hvilka, efter urpress- 

 ning mellan filtrerpapper, omkristalliserades genom den i värme 

 beredda vattenlösningens afkyining. De väl utbildade, skarpt 

 sursmakande och kongopapper blånande, fullkomligt färglösa kri- 

 stallerna torkades i exsiccator (Prep. I). 



Qvalitativ undersökning utvisade, förutom oxalsyra, kalium. 



En portion (0,093 gr.) löstes i vatten, och n/20 alkali till- 

 sattes under användning af fenolftalein som indikator. Till neu- 

 tralisering erfordrades 21,8 c.c. eller, omräknadt på 0,1 gr.: 



23,4 G.G. 



') I Upsala, giliden Ö. Ägatnn N:o 9. 



