ÖFVÉRSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1901, N:0 8. 663 

 Pro 0,1 gr. substans erfordra: 



Monokaliumoxalat, vattenfritt ^) (KHCoO^) 15,6 



Monokaliumdioxalat, kristall. (KHC204 + H2C204-'-2H20) 23,6 



» vatten fritt (K HC2O4 + H2C2O4) . . 2 7,4 i t 



0^aZs3/m, kristall. (H2C2O4 + 2H2O) 31,8)% 



Preparatet utgjordes sålunda af kristall, monokalium di- 

 oxalat (öfversart kaliumoxalat). 



I Aug. 1900 erhölls af det då regenererade svampbeståndet 

 en ny portion saft (110 c. c.) med en aciditet, motsvarande pr 

 10 c. c. 26,4 c. c. w/20 alkali. Denna portion försattes omedel- 

 bart med eter och utskakades dermed upprepade gånger. 



A. Etern, som genom dekautering och filtrering genom 

 med eter fuktadt filtrum sorgfälligt befriats från be- 

 mängning med partiklar af den vattenhaltiga lösningen, 

 afdunstades, och återstoden värmdes med litet vatten. 

 Efter frånfiltrering af något olöst, hartzartad massa 

 afsatte sig vid vätskans afkylning kristaller, hvilka om- 

 kristalliserades genom lösningens koncentrering i ex- 

 siccator. De nu uppkomna, stora, färglösa, skarpt sur- 

 smakande kristallerna befriades från moderlut genom 

 kraftig pressning mellan filtrerpapper ^) (Prep. II). 



Substansen visade sig fri från kalium och gaf vid förbrän- 

 ning öfver hufvud taget icke någon återstod. Vid pröfning med 

 lösligt kalksalt erhölls fällning af kalciumoxalat. Till titrerings- 

 analys användes 0,100 gr.; neutralisering inträdde efter tillsats 

 af 30,8 c. c. n/20 alkali. Den erhållna substansen utgjordes allt- 

 så af fri oxalsyra (beräknadt 31,8 cc). 



B. Yattenlösningen afskiljde efter koncentrering vid af- 

 kylning kristaller, som efter en gångs omkristallisering 

 (Prep. III) förbrukade pr 0,100 gr. 15,3 cc. n/20 al- 

 kali, hvilket förhållande, jemte den qvalitativa pröf- 



^) Monokaliumoxalat, som äfvea kan kristallisera med 1 mol. vatten, ut- 

 faller i vattenfritt tillstånd vid vattenlösningens ej alltför långsamma afsvalning. 

 ^) Torkning i exsiccator undveks pä grund af risken för kristallernas vittrande. 



