34 HAMBERG, NEDERBÖRDEN I NORRA HALLAND. 



Följande erfarenlietsrön synes stå icke illa tillsammans med 

 de här ofvan anförda resultaten och torde i alla händelser för- 

 tjena att omnämnas. Herr v. Döbeln berättar nemligen, att 

 från en af åsarne, Månger-åsen, utgår en bäck, med hvars vatten 

 han under regntiden sedan några och 20 år plägat drifva 

 diverse små-verk för husbehof, nemligen såg, tröskverk och 

 qvarn. Någon källa, hvarifrån bäcken leder sitt ursprung, kan 

 icke förmärkas, helst densamma sommartiden plägar vara ut- 

 torkad. En märkbar förändring visade sig från och med våren 

 och hösten 1869. Under den torra sommaren 1868 afbrändes 

 på Månger-åsen och kringliggande höjder, hvilka hafva sluttning 

 åt bäcken, omkring 70 tunland vacker och stor skog. En tid 

 af 3 — 5 år förgingo, innan några gran- och tallplantor upp- 

 kommo på den afbrända marken, och under dessa år visade sig 

 vattenflödet i bäcken ganska ringa, men detta ökade sig i samma 

 mån skogsplantorna började tillväxa. Hela den afbrända mar- 

 ken är för närvarande bevuxen med tät ungskog af en höjd 

 från 12 till 18 fot. 



De iakttagelser, för hvilka jag här i korthet redogjort, äro 

 visserligen, så vidt jag känner, allenastående och hafva utförts i 

 liten skala, men resultaten synas dock vara ganska bestämda och 

 otvetydiga. Likväl torde det ännu vara för tidigt att ingå på 

 några förklaringar af desamma och ännu mer att deraf draga 

 några allmänna konklusioner. Skulle emellertid de vunna resul- 

 taten bekräftas af liknande iakttagelser från andra håll, så kunde 

 man hemta den praktiska lärdomen deraf, att vi böra, der 

 förhållandena det tillåta, förse berg och åsar i vårt 

 land, som äro skoglösa, med en rik skogsbeklädnad. 

 Nyttan häraf vore 1) en förökad nederbörd på desamma samt 

 2) en under årets lopp jemnare fördelad och kanske rikare 



