144 EKSTRAND, OM NAFTOÉSYROR. 



Dess bildning är således fullt analog med karbostyrilens ur 

 o-amidokanelsyra och oxindolens ur o-amido-a-toluylsyra, och, för 

 att låta en sådan analogi äfven få ett uttryck i språket, anser 

 jag mig böra för denna amidonaftoesyrans anhydrid föreslå 

 namnet naftostyril såsom mera passande än det förut använda 

 amidonaftoid. Naftostyrilen innehåller, såsom man ser af dess 

 formel, tre slutna ringar, af hvilka den ena blott består af 5 

 led. Flere bland denna intressanta kropps derivat kunna natur- 

 ligen erhållas ur motsvarande derivat af nitro-«-naftoésyran,, 

 men vid inverkan af kraftiga reagens, särskildt salpetersyra,, 

 erfar syran en sönderdelning, i det att dess karboxylgrupp af- 

 spaltas och ersattes med en nitrogrupp. 



För att dock, om möjligt, erhålla högre nitroderivat af 

 nitro-a-naftoesyran, införde jag denna i små portioner i en af- 

 kyld blandning af koncentrerad svafvelsyra och rykande salpeter- 

 syra; härvid löste sig nästan alltsammans, utan att uppvärmning 

 behöfde användas, och efter några timmar började redan kri- 

 staller afsätta sig, hvilka efter hand blefvo ganska stora. Dessa 

 skildes från moderluten och digererades med ammoniak, hvari 

 de voro olösliga, samt omkristalliserades ur kokande isättika, 

 hvarvid föreningen erhölls i stora gulhvita prismer, som smälte 

 vid 212 — 213°. Den var mycket svårlöslig äfven i varm alkohol. 



0,2580 gr lemnade vid 14,2° C. och 771,7 MM. 34,2 C. C. 

 = 0,04148 gr N. 



Funnet Ber. f. Cir,H5(N02)3 



N 16,15. 15,96. 



På grund af denna analys och föreningens indifferens mot 

 alkalier var den alltså en trinitronaftalin, nemligen den s. k. 

 /i?-trinitronaftalin, hvilken enligt Beilstein och Kuhlberg ') 

 smälter vid 213°, enligt Aguiar -) vid 218°; de förres uppgift 

 vinner alltså bekräftelse genom mitt försök. Såsom jag förut ^) 

 visat, öfvergår samma nitro-a-naftoesyra redan vid upphettning 



') Annalen der Chemie 169,9C. 



') I5erichte der deutschen ehem. Ges. V. 375. 



') Öfvcrsigt af K. Vetenskapsakad. handl, 1885, N:o 2. 



