OF VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 1886, K:0 5. 145 



med salpetersyra af 1,3 eg. v. till s. k. /i-dinitronaftalin, livadan 

 det är ganska svårt att erhålla högre nitroderivat ur den här 

 ifrågavarande mononitro-a-naftoésyran. Emellertid lyckades jag 

 dock vid det omnämnda försöket att erhålla förutom jt?-trinitro- 

 naftalin också en trinitronaftoesyra. 



Trmitro-a-naftoesyra af snitp. 283° C. 



Moderluten från den afskilda trinitronaftalin försattes med 

 mycket vatten, hvarvid en fällning uppstod, som tvättades och 

 digererades med ammoniak, hvari den delvis löste sig med brun- 

 röd färg. Till den aramoniakaliska lösningen sattes klorväte- 

 syra, då en hartsig fällning uppstod, hvilken lätt löstes i varm 

 alkohol; ur den mättade alkoholiska lösningen afsatte sig vid 

 afsvalning stora breda mot ena ändan kilformigt tillspetsade 

 nålar af brun färg, hvilka efter upprepade omkristalliseringar ur 

 alkohol smälte vid 283°. 



1) 0,1493 gr. lemnade vid 13° C. och 764,2 MM 17,2 CC 

 = 0,02074 gr. N. 



2) 0,1137 gr. gåfvo 0,1 78P CO2 =0,0488 C och 0,0237 



HoO = 0,0026 H. 







Funnet. 



Ber. f. Cj^H^ 





1 



2 





C 



— 



42,9 2 



42,9 9 



H 



— 



2 ■^c; 



1,63 



N 



13,S8 



— 



13,68 



Syran hade en intensivt biter smak, så att det minsta stoft 

 deraf vållade obehag. Utbytet var vid det af mig använda för- 

 faringssättet mycket ringa, och större delen af reaktionsprodukten 

 utgjordes af trinitronaftalin. 



Mononitro-a-naftoésyra ocli rykande klörvätesyra. 



Nitrosyran upphettades omkring 2 timmar med ett öfver- 

 skott af rykande klörvätesyra i tillsmält rör till 140° — 150°; 

 röret var derefter i öfre delen fyldt med långa fina nålar, under 

 det att klorvätesyran antagit en brungul färg. Då röret öpp- 



